Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- מבוסס על The Killer -‬
‫מדהים עד כמה לא לעשות כלום‬ ‫יכול להיות מתיש פיזית.‬
‫אם אתה לא מסוגל לסבול שעמום,‬
‫העבודה הזו לא בשבילך.‬
‫- פרק ראשון‬ ‫פריז / המטרה -‬
‫אין עיר שמתעוררת כמו פריז.‬
‫לאט.‬
‫בלי המולת הדיזל של ברלין או דמשק,‬
‫או הזמזום הבלתי פוסק של טוקיו.‬
‫פופאי המלח ניסח את זה הכי טוב.‬
‫"אני מה שאני."‬
‫אני לא יוצא דופן.‬
‫אני פשוט…‬
‫נפרד.‬
‫אם דרכינו לעולם לא יצטלבו,‬ ‫ראו את עצמכם כבני מזל.‬
‫אבל מזל הוא לא אמיתי.‬
‫וגם לא קארמה.‬
‫או, למרבה הצער,‬
‫צדק.‬
‫כמה שאשמח להעמיד פנים‬ ‫שהרעיונות האלה קיימים,‬
‫הם פשוט לא.‬
‫אדם נולד, חי את חייו,‬
‫ובסופו של דבר, מת.‬
‫בינתיים, "עשה כרצונך, זו התורה כולה".‬
‫אם לצטט…‬
‫מישהו.‬
‫לא זוכר מי.‬
‫מאה וארבעים מיליון בני אדם נולדים כל שנה.‬
‫פחות או יותר.‬
‫אוכלוסיית העולם מונה כ-7.8 מיליארד.‬
‫בכל שנייה, 1.8 אנשים מתים.‬
‫בזמן ש-4.2 נולדים בדיוק באותה שנייה.‬
‫שום דבר שעשיתי לא ישנה את המדדים האלה.‬
‫מתבלבלים הרבה בין סקפטיות לציניות.‬
‫רוב האנשים מסרבים להאמין שהעולם הבא‬
‫הוא לא יותר מחלל קר ואין-סופי.‬
‫אבל אני מקבל את זה,‬
‫יחד עם החופש שמגיע מההכרה באמת הזו.‬
‫הגעתי למסקנה שהרגע שבו צריך לפעול‬
‫הוא לא כשהסיכון הוא הרב ביותר.‬
‫הבעיות האמיתיות מתעוררות‬
‫בימים, בשעות ובדקות שמובילים למשימה.‬
‫ובדקות, בשעות ובימים שאחריה.‬
‫הכול מסתכם בהכנה,‬
‫תשומת לב לפרטים,‬
‫יתירות,‬
‫ויתירות.‬
‫אל תשאירו כלום למשטרה.‬
‫עם הפינצטות,‬ ‫השקיות הפורנזיות וערכות הדנ"א שלהם.‬
‫ותיזהרו שלא יראו אתכם,‬
‫דבר בלתי אפשרי במאה ה-21.‬
‫אז לפחות תיזהרו שלא יזכרו אתכם.‬
‫תהיו רגועים,‬
‫תמשיכו לזוז.‬
‫התלבושת שלי מבוססת על תייר גרמני‬ ‫שראיתי בלונדון לפני זמן מה.‬
‫אף אחד לא באמת רוצה לתקשר עם תייר גרמני.‬
‫פריזאים מתחמקים מהם‬ ‫כמו ששאר העולם מתחמק מפנטומימאים ברחוב.‬
‫יש 1,500 סניפי מקדונלד'ס בצרפת.‬
‫מקום מספיק טוב לקנות בו‬ ‫עשרה גרם של חלבון באירו אחד,‬
‫יחד עם שאר 46 המיליון שהם משרתים כל שבוע.‬
‫הלוואי שיכולתי לומר לך בדיוק מתי הוא יגיע,‬
‫אבל לפי המידע הנוסף שהצלחתי להשיג,‬ ‫הוא אמור להגיע.‬
‫הכי טוב שיכולתי.‬
‫הלו? עדיין שם?‬
‫עברו חמישה ימים.‬
‫אחכה היום ומחר.‬
‫בסדר גמור. אני לא צריך להזכיר לך,‬ ‫אם לא נקיים את ההתחייבות…‬
‫"נקיים"?‬ ‫-כן, בכנות.‬
‫לא נוציא חשבונית, ההוצאות יהיו עלינו.‬
‫פשוט תתקשר אם היממה הקרובה תעבור‬
‫בלי אירועים.‬
‫נמשיך משם.‬
‫בחיי…‬
‫אדם לאדם זאב בעולם הזה.‬
‫אם לשחזר את הקלישאה ההולמת.‬
‫כל אדם לעצמו.‬
‫הרוג או שתיהרג.‬
‫החזק שורד.‬
‫האם כל זה לא פשוט הטבע האנושי?‬
‫את אלו שמאמינים בטוב הלב הטבעי של האנושות…‬
‫אני חייב לשאול,‬
‫על בסיס מה בדיוק?‬
‫הייתי מזמין הרבה ב"אייר בי אנד בי".‬
‫כבר לא.‬
‫המארחים המצטיינים אוהבים להתקין מצלמות.‬
‫תתנחמו בעבודה ש-70-80% מהרשעות השווא‬
‫הן תוצאה ישירה של עדות ראייה.‬
‫ועדיין, נדרשים רק כמה פרקים של "דייטליין"‬
‫כדי לדעת שיש אינספור דרכים להכשיל את עצמך.‬
‫אם אתה יכול לחשוב על תריסר, אתה גאון.‬
‫אני לא גאון.‬
‫מאז שחר ההיסטוריה,‬
‫מעטים תמיד ניצלו את הרבים.‬
‫זה יסוד הציוויליזציה.‬
‫הדם והטיח שמחזיקים את כל הלבנים.‬
‫לא משנה מה,‬
‫תקפידו להיות חלק מהמעטים, לא חלק מהרבים.‬
‫במשימות צלפות,‬
‫המרחק הוא היתרון היחיד.‬
‫כל השאר, קול הנפץ שנשמע כמו זיקוקים,‬
‫שבירת זכוכית, הצעקות,‬
‫כולם חסרונות.‬
‫בכל הנוגע לצופים מהצד שנהיים מעורבים,‬
‫הכול נהיה מטושטש.‬
‫לוחמים לשעבר קוראים לזה "ראייה צרה".‬
‫אני קורא לזה "מזל תעסוק…"‬
‫פאק.‬
‫השעות המתות הן אלה שלרוב גומרות בן אדם.‬
‫זה לא של דילן תומאס, אבל זה צריך להיות.‬
‫איכשהו, משימות שאמורות לזעזע‬
‫הן תמיד הכי מייגעות.‬
‫האמת שלמדתי להעריך עבודות לא ישירות.‬
‫תאונות מבוימות,‬
‫הרעלות הדרגתיות.‬
‫כל דבר עם קצת יצירתיות.‬
‫מתי בפעם האחרונה‬ ‫הייתה לי הטבעה טובה ושקטה?‬
‫גארי רידג'ווי,‬
‫הרוצח מגרין ריבר,‬
‫רצח לפחות 49 נשים במהלך שני עשורים.‬
‫הוא לא היה יכול לאיית "חתול"‬ ‫גם אם הייתם נותנים לו את ה-ת' וה-ל'.‬
‫אבל היה לו מצפון.‬
‫השקעתי את 10,000 השעות שלי.‬
‫מעבר לזה, תשישות המשטרה מסייעת לפשעים שלי.‬
‫כמות התיקים עצמה.‬
‫טד ויליאמס חבט ממוצע של 0.344 בחייו.‬
‫אני הייתי חובט ממוצע 1.000,‬
‫אבל לא אקח קרדיט על צפייה‬ ‫במנהל חשבונות של המאפיה‬
‫מתפגר ממחלת לב.‬
‫הפעם היחידה שבה ניקוטין,‬ ‫בשר אדום ולחץ בנישואים‬
‫עשו בשבילי את החלק הקשה.‬
‫מתוך השקרים הרבים שמספר‬ ‫הקומפלקס הצבאי-תעשייתי של ארה"ב,‬
‫השקר האהוב עליי הוא עדיין הטענה‬
‫שמניעת שינה לא נחשבת לעינוי.‬
‫הערנות חיונית.‬
‫אפילו המוח הממושמע ביותר יכול להיות עייף,‬
‫חסר סבלנות,‬
‫פזיז,‬
‫מרושל.‬
‫מוזיקה היא הסחת דעת יעילה.‬
‫כלי למיקוד.‬
‫היא מונעת מהקול הפנימי לנדוד.‬
‫התהליך שלי הוא לוגיסטי לחלוטין‬
‫ובעל מיקוד צר בכוונה תחילה.‬
‫אני לא פה כדי לבחור צד.‬
‫לא מתפקידי לבסס שום דעה.‬
‫אף אחד שיכול להרשות לעצמו את שירותיי‬ ‫לא צריך לבזבז זמן ולשכנע אותי במטרה.‬
‫אני לא משרת אף אל או מדינה.‬
‫אני לא מניף אף דגל.‬
‫אם אני יעיל,‬
‫זה בגלל עובדה פשוטה אחת.‬
‫לא…‬
‫מעניין…‬
‫אותי…‬
‫שום…‬
‫דבר.‬
‫בטווח הזה,‬
‫הירידה של תחמושת תת-קולית היא לא בעיה.‬
‫אני רק צריך דופק מתחת ל-60‬
‫ולחיצה מדודה על ההדק,‬
‫כדי שזכוכית וינטג' לא תשנה את מסלול הקליע.‬
‫תיצמד לתוכנית שלך.‬
‫צפה מראש, אל תאלתר.‬
‫אל תסמוך על אף אחד.‬
‫אף פעם אל תוותר על יתרון.‬
‫תילחם רק בקרב שעבורו שילמו לך.‬
‫תאסור אמפתיה. אמפתיה היא חולשה.‬
‫חולשה היא פגיעות.‬
‫בכל צעד בדרך,‬
‫תשאל את עצמך, "מה יצא לי מזה?"‬
‫זה מה שנדרש,‬
‫מה שעליך להתחייב אליו,‬
‫אם אתה רוצה להצליח.‬
‫פשוט.‬
‫פאק.‬
‫טוב, זה…‬
‫זה חדש.‬
‫מגוב"ע.‬
‫מה ג'ון וילקס בות' היה עושה?‬
‫ניטרו. ניטרו מופרד לחלקיקים.‬
‫באותה מידה‬ ‫אפשר לקרצף את העיניים ולגלח את הלשון.‬
‫עשית מה שאתה יכול לעשות.‬
‫תירגע. תנשום.‬
‫היי.‬
‫יש לך לא מעט מיילים, מר אונגר.‬
‫מרשים.‬
‫תיהנה.‬
‫איך זה יכול היה לקרות?‬
‫זה חסר תקדים.‬ ‫-זה קרה.‬
‫זה מה שאתה מציע, שאומר ללקוח, "זה קרה"?‬
‫זו בעיה.‬ ‫מן הסתם זו חתיכת בעיה, בלשון המעטה.‬
‫חלון ההזדמנויות סגור כבר מי יודע כמה זמן.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אני אציע לתקן את זה ברגע שאפשר.‬
‫אומר לו שנעשה כל מה שיידרש.‬
‫תגיד לי ברגע…‬
‫דרכון.‬
‫כובע.‬
‫שימו לב, ציבור הנוסעים,‬ ‫העלייה לטיסה 1258 לסנטו דומינגו‬
‫תתחיל בקרוב.‬
‫אנחנו מציעים היום שוברים‬
‫לנוסעים שיהיו מוכנים‬ ‫לקחת טיסה מאוחרת יותר.‬
‫אז אנא דברו עם עובד בכל שער‬ ‫אם אתם מעוניינים.‬
‫תודה רבה שהסכמת לוותר‬ ‫על המושב שלך היום, מר בנקר.‬
‫זה מקנה לך שובר לחדר הערב‬
‫ושוברים למשקאות חינם בטיסה שלך מחר.‬
‫הטיסה היא על הבוקר וישירה לסנטו דומינגו.‬
‫כאן.‬
‫תרצה שאשים…‬ ‫-לא, תודה.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫- פרק שני‬ ‫הרפובליקה הדומיניקנית / המסתור -‬
‫טיפול נמרץ ארבע, ארבע!‬
‫אוי, לא.‬
‫בבקשה, שלא תשמע את הקול שלך.‬
‫היא צריכה לישון.‬
‫הם בודקים אם יש דימום פנימי.‬
‫עשו לה הרגע עירוי שני‬ ‫והיא על משככי כאבים חזקים.‬
‫היו שניים.‬
‫היא יכולה לתאר אותם, זה לא שהם התחפשו.‬
‫אחת הייתה אישה.‬
‫זה לא היה שוד. היא אמרה לי שהיא…‬
‫שאולי…‬ ‫-קח את הזמן.‬
‫"יש דברים גרועים יותר ממה שעשו לי."‬
‫היא כל הזמן אמרה לי.‬
‫אתה יכול לתאר לעצמך?‬
‫דברים גרועים יותר?‬
‫היא אמרה לי שבזמן ה…‬
‫תקיפה,‬
‫היא דקרה אדם, רצה דרך חלון זכוכית,‬
‫התחבאה בג'ונגל…‬ ‫-מרקוס, תנשום.‬
‫הם עזבו במכונית ירוקה עם תאורה למעלה.‬
‫כמו מונית מזוינת. אתה מאמין?‬
‫תראה, היא יודעת‬ ‫שיש דברים שהיא יכולה ולא יכולה להגיד‬
‫אם מישהו ישאל שאלות.‬
‫היית טוב מאוד לאחותי כל הזמן הזה.‬ ‫היא אוהבת אותך.‬
‫למדתי לא לחטט.‬
‫אבל זה…‬ ‫-מרקוס.‬
‫הם באו בשבילך והם לא התכוונו להשאיר עד.‬
‫מרקוס, תקשיב טוב.‬
‫אני מבטיח, אני נשבע לך,‬
‫שום דבר כזה לא יורשה לקרות שוב.‬
‫מצבה מספיק טוב כדי לנסוע,‬ ‫ובהמשך היום יעבירו אותה‬
‫לבית החולים הפרטי בפונטה קאנה כמו שארגנו.‬
‫לא! אל תנסי…‬
‫אתה בסדר?‬
‫תן לי לראות אותך.‬
‫פחדתי כל כך. פחדתי שאגיד משהו.‬
‫אבל לא אמרתי.‬
‫לא משנה מה הם אמרו,‬
‫לא משנה מה הוא עשה,‬
‫לא אמרתי להם כלום.‬
‫לא עליך.‬
‫שום דבר.‬
‫היית גאה בי.‬
‫הייתי חזקה.‬ ‫-אני יודע.‬
‫כמה זה גרוע?‬
‫אראה בקרוב, מה?‬
‫אמרתי לעצמי,‬
‫"אם לא אנצל,‬
‫"אם לא אשרוד,‬
‫"לעולם לא אראה אותו שוב."‬
‫לא יכולתי לשאת את זה.‬
‫אז קיבלתי החלטה.‬
‫תנוחי עכשיו.‬
‫אני נחה.‬
‫- נהג: ליאו רודריגז -‬
‫- לידי: דולורס‬ ‫עו"ד א' הודג'ס -‬
‫- דרושה חתימה -‬
‫תעדיף לשלוח את זה עד מחר?‬
‫בתעריף הזה, זה יישלח עוד יומיים,‬
‫סוף יום העסקים, מר… מדיסון.‬
‫אני מאשים אותך, ליאו,‬
‫בכך שאני מכניס את העבודה הביתה.‬
‫תיצמד לתוכנית.‬
‫צפה מראש, אל תאלתר.‬
‫אל תסמוך על אף אחד.‬
‫אף פעם אל תוותר על יתרון.‬
‫תילחם רק בקרב שעבורו שילמו לך.‬
‫סליחה. אני מאחר.‬ ‫-תאסור אמפתיה.‬
‫אמפתיה היא חולשה.‬
‫חולשה היא פגיעות.‬
‫בכל צעד בדרך,‬
‫תשאל את עצמך,‬
‫"מה יצא לי מזה?"‬
‫זה מה שנדרש,‬
‫מה שעליך להתחייב אליו…‬
‫אם אתה רוצה להצליח.‬
‫פשוט.‬
‫שיט, אחי. רק התחלתי.‬
‫אני אראה לך, טוב?‬
‫קח את זה, אחי.‬
‫יש שם גם קונדום. מה ששלי שלך.‬
‫קח את הארנק אם אתה רוצה.‬
‫מה עוד? רוצה את הרדיו שלי?‬
‫ספר לי על הנסיעה המסעירה שלך‬ ‫לפני שלושה ימים.‬
‫מה?‬
‫שלושה ימים?‬
‫רגע! לא! טוב, אספר לך.‬
‫היצור והגברת, נכון?‬
‫משדה התעופה הפרטי, אלה?‬
‫אספתי אותם באזור 12:00.‬ ‫זה היה קצת לפני ארוחת צהריים.‬
‫חיכיתי, לא היה כלום. יום חלש, שבוע חלש.‬
‫התכוונתי לזוז משם‬ ‫ואז הגיע מטוס קטן, אז נשארתי.‬
‫והם הגיעו, שני לבנים שנראו משוגעים.‬ ‫והגברת? כמו מקל אוזניים.‬
‫והבחור איתה?‬
‫הוא היה צריך להיות קשור ברצועה.‬ ‫הוא היה בן זונה מפחיד.‬
‫תעבור איתי על הזמן שלך איתם‬ ‫לפי מיטב זיכרונך.‬
‫אין בעיה. הסעתי אותם, זה הכול.‬
‫הם אמרו הלוך חזור, ואז אמרו צפונה בכביש 1,‬
‫ואז עמוק לתוך הג'ונגל, המון זמן.‬
‫הם הראו לי בגוגל, אני הסעתי אותם.‬
‫הם לא הסכימו לשמוע "לא".‬
‫נסענו לנכס פרטי, והייתי אמור לחכות.‬
‫הם נעדרו…‬
‫לשעה בערך.‬
‫צא ביציאה הבאה.‬
‫כל מה שאני יודע זה שגוועתי ברעב,‬ ‫ולא היה אכפת לי כמה המונה דופק.‬
‫רציתי להשאיר אותם שם.‬ ‫אסור לי, אבל כמעט עשיתי את זה.‬
‫תעצור פה.‬
‫הם חזרו אחרי השקיעה.‬
‫הרגל של הבחור הייתה מדממת ודפוקה.‬
‫הם רצו שאחזיר אותם לשדה התעופה, אז החזרתי.‬
‫ככה זה נגמר.‬
‫אפשר?‬
‫רוצה אחת?‬
‫תשאל אותי כל דבר. כל דבר.‬
‫אני לא יודע מי הם,‬ ‫וגם לא רוצה לדעת מי אתה.‬
‫עם כל הכבוד.‬
‫אז אולי אני אצא ואשאיר את המפתחות.‬ ‫אלך בחזרה…‬
‫ו…‬
‫הכול מוכן, מר קאנינגהאם. שתהיה טיסה נעימה.‬
‫- פרק שלישי‬ ‫ניו אורלינס / עורך הדין -‬
‫ניו אורלינס.‬
‫ניו אורלינס המקסימה והלחה.‬
‫אלף מסעדות, תפריט אחד.‬
‫היכן שפרופסור הודג'ס היקר‬ ‫שכנע אותי להפסיק ללמוד משפטים‬
‫ובמקום, להתחמק מהחוק.‬
‫יש יותר מ-50,000 מתקני אחסון בארה"ב.‬
‫יש לי יחידות בשישה מהם.‬
‫אני אוהב לדמיין,‬ ‫ברגע שהתשלומים האוטומטיים ייגמרו,‬
‫את הפרק ב"סטורג' וורס"‬
‫בו פורצים את המנעול למחסן שלי,‬
‫ומציצים פנימה.‬
‫- ז'אנפרו "אייס" חומרי בניין -‬
‫דולורס.‬
‫התגעגעת אליי?‬
‫מצלמות אבטחה‬ ‫ומנעול משנות ה-80 שננעל אוטומטית.‬
‫פתרונות מיושנים לבעיות אבטחה אמיתיות.‬
‫יו!‬
‫תודה רבה, אחי.‬
‫הצלת אותי.‬
‫עשרים ואחת.‬
‫עשרים ושתיים.‬
‫עשרים ושלוש.‬
‫עשרים וארבע.‬
‫עשרים וחמש.‬
‫עשרים ושש.‬
‫עשרים ושבע.‬
‫טוב, הכול בסדר.‬
‫רק אחד בשבילי היום?‬ ‫-רק אחד.‬
‫בחיי.‬
‫יום טוב.‬ ‫-להתראות.‬
‫שלום, דולורס.‬
‫שלום, איך…‬
‫- אדוארד הודג'ס‬ ‫עו"ד למסחר בינלאומי -‬
‫אלוהים!‬
‫אלוהים.‬ ‫-תפסיקי להגיד את זה.‬
‫מה יש, דולורס?‬ ‫-סליחה, אדוני.‬
‫אמרתי שאני צריך אימייל…‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫מה בדיוק חשבת לעצמך כשבאת הנה?‬
‫זה מאוד לא מתאים לך, ידידי.‬ ‫אכפת לך להסביר את עצמך?‬
‫כי אני לא יודע מה יש לי להציע‬
‫שמתקרב להיות שווה‬ ‫את החשיפה שבה אתה מסתכן כרגע.‬
‫בבקשה.‬
‫כל מה שהוא יגיד.‬
‫טירוף.‬
‫אין לזה מילה אחרת. טירוף.‬
‫לא יכול להיות שאתה כועס עליי.‬
‫אני ממש מצטערת. פתחתי את הדלת החיצונית.‬
‫דולורס.‬ ‫-הפדקס…‬
‫אני זה שמצטער. אני באמת מתנצל.‬
‫ברור שיש פה איזושהי אי הבנה.‬
‫אני רוצה לבקש ממך לנשום עמוק.‬
‫תחשוב לרגע.‬
‫זה ייפתר עוד רגע, יקירתי. אני מבטיח לך.‬
‫ברגע שהוא יבין את אווילות מעשיו.‬
‫חזרת הביתה?‬
‫איך יכולת, בהבנה שידיי היו…‬
‫בטח ידעת שאין לי שום השפעה עתידית בעניין,‬
‫ועדיין, חזרת הביתה?‬ ‫-מי אלה?‬
‫מי אלה?‬
‫קודם כול, למי אכפת?‬
‫בקושי הצצתי בחשבונית,‬ ‫שזה לגמרי לא קשור לעניין.‬
‫ההשלכות, כשמישהו מפספס,‬
‫הן אוטומטיות.‬
‫כמה שזה מצער, הן התחייבות ללקוח ולמקצוע.‬
‫אולצתי להתנצל על מעשיי‬ ‫בפני אדם מאוד כועס וחזק.‬
‫גם בדמיון הכי פרוע שלי‬ ‫לא חשבתי שבאמת תחזור הביתה.‬
‫בחיים לא.‬
‫מה נסגר? זה סתם ילדותי.‬
‫אבל לא מאוחר מדי.‬
‫אפילו עכשיו, אפשר להציל את האסון הזה,‬
‫אבל רק אם תיעלם,‬
‫שזה מה שהנחתי שכבר עשית.‬
‫יש לך יותר כסף ממה שתוכל לבזבז,‬
‫הודות לי, במידה רבה,‬
‫אז למה אתה לא בצד השני של העולם,‬
‫תחת מספר כלשהו של שמות בדויים, מבזבז אותו?‬
‫אתה לא מאמין לי.‬ ‫אתה לא מרגיש שתוכל לסמוך עליי. בסדר.‬
‫אני מניח שהבאתי את זה על עצמי.‬
‫אבל אחרי כל השנים האלה,‬ ‫אחרי שבניתי את זה מאפס,‬
‫חשבתי שיש לנו מערכת יחסים.‬
‫הכול פה איפשהו.‬
‫אני יודע שיש לך גיבויים, אדי.‬
‫עליי, על כולם, כל העניין.‬
‫כי לא היית מעלה את זה לענן,‬
‫בדיוק כמו שאתה לא סומך על זה מחוץ למשרד.‬
‫אין דבר כזה.‬
‫כל מה שטיפלתי בו‬ ‫היה על שני המחשבים הניידים האלה.‬
‫ועכשיו, זה לא שם.‬
‫את מי נראה לך שאתה מנסה להפחיד?‬
‫לא תצליח. אין פה צד חיובי.‬
‫הבחירה ההגיונית היחידה עבורך‬
‫היא להסתובב ברגע זה, לצאת מהדלת,‬
‫וללכת לאמץ את החיים הבאים שלך.‬
‫אני מאחל לך כל טוב.‬
‫אתה תטבע לאט, ואז אפטר ממך.‬
‫אז למרות שכמה חלקים מהעסק הצדדי שלך‬
‫אולי ייוותרו כתעלומה,‬
‫בגלל שתיעלם לגמרי,‬
‫השביל יסתיים היכן שהתחיל.‬
‫אלא אם…‬
‫אני צריך את המידע, אדוארד.‬
‫ונגמר לך הזמן.‬
‫לך תזדיין.‬
‫שלושה מסמרים של שמונה ס"מ.‬ ‫גבר לא מעשן בגיל העמידה המוקדם.‬
‫כ-80 קילו.‬
‫אמור להחזיק שש, שבע דקות.‬
‫שיט.‬
‫תיצמד לתוכנית.‬
‫צפה מראש, אל תאלתר.‬
‫תילחם רק בקרב שעבורו שילמו לך.‬
‫אל תסמוך על אף אחד.‬
‫הייתי מתחננת אם הייתי חושבת שזה יעזור.‬
‫יש לי את השמות שאתה מחפש.‬
‫אני יודעת מי הם היו.‬
‫אבל…‬
‫לפני שאתן לך אותם, אני רוצה משהו בתמורה.‬
‫אני יודעת למה אתה מסוגל, איך אתה יכול…‬
‫לגרום לדברים להיראות.‬
‫אתן לך את השמות,‬
‫אבל תבטיח לי‬ ‫שלא תשאיר את הדברים לא כפי שהם.‬
‫בבקשה.‬
‫אני לא יכולה פשוט להיעלם.‬
‫הילדים שלי צריכים את ביטוח החיי…‬
‫תאסור אמפתיה.‬
‫נראה שאני כן מתחננת.‬
‫אמפתיה היא חולשה.‬
‫חולשה היא פגיעות.‬
‫בכל צעד בדרך,‬
‫תשאל את עצמך, "מה יצא לי מזה?"‬
‫זה מה שנדרש.‬
‫מה שעליך להתחייב אליו‬
‫אם אתה רוצה להצליח.‬
‫פשוט.‬
‫צריך עזרה להיפטר מהגופה?‬
‫אני לא אדם רע.‬
‫אני לא.‬
‫תאריך תחילת ההעסקה שלך בפריז‬
‫היה 28 בנובמבר, אז לך ל-נ'.‬
‫תחת נ', בסדר מספרי, תמצא את 1128.‬
‫אחת, אחת, שתיים, שמונה.‬
‫אתה תזהה את הכתובת.‬
‫בגלל…‬
‫- עודף בלתי צפוי -‬
‫…מה שקרה,‬
‫יש נספח מאחורה.‬
‫אמורים להיות שני מספרים להעברה בנקאית‬
‫לקבלני המשנה שאתה מתעניין בהם.‬
‫הם מתויקים תחת מספר חשבון. מה המספר?‬
‫שתיים, שלוש, אחת…‬ ‫-טי.‬
‫בסדר מספרי, שוב.‬
‫- סנט פטרסבורג, פלורידה -‬
‫- ביקון, ניו יורק -‬
‫- שולם‬ ‫קלייבורן, ה' -‬
‫קלייבורן?‬
‫הלקוח.‬
‫הניקיון, בלי יוצאים מהכלל, הוא מפרך.‬
‫בלשון המעטה.‬
‫אם אתם לא רוצים שפאזל יושלם,‬
‫תוציאו חלק או שניים.‬
‫תפזרו את השאר.‬
‫איך אומרים?‬
‫עדיף להיפטר מהוכחות חותכות.‬
‫אפילו אני צריך להזכיר לעצמי…‬
‫מסלול החיים היחיד הוא זה שמאחוריך.‬
‫טוב, כולה שלך, מר קינקייד.‬
‫- פרק רביעי‬ ‫פלורידה / פרא האדם -‬
‫בעוד 200 מטרים, היעד יהיה לשמאלך.‬
‫מדינת השמש הזורחת.‬
‫איפה עוד אפשר למצוא‬ ‫כל כך הרבה אנשים באותו ראש…‬
‫מחוץ לבית סוהר.‬
‫מקווה שהם לא מתכננים מסיבת פיג'מות.‬
‫נתחיל בהתחלה.‬
‫- כדורי שינה -‬
‫- מאלט ליקר -‬
‫- דה פאלמטו‬ ‫קזינו -‬
‫אולי המתנת חובה של 30 יום לקראטין‬ ‫היא לא רעיון רע.‬
‫אז, הנה אתה.‬
‫ערני.‬
‫עם מיקוד צר.‬
‫איך הולך עם "לא מעניין אותי שום דבר"?‬
‫דיווה, ארצה!‬
‫דיווה, קדימה, כלבה!‬
‫אני אצטרך לנחש‬
‫על בסיס הפיטבול הממוצע במשקל 20-25 קילו.‬
‫האמת שהיא נראית גדולה יותר.‬
‫מקרוב.‬
‫זהירות. מכיל דיפנהידראמין.‬
‫נא לא לצרוך אם אתם אלרגיים לדיפנהידראמין.‬
‫צרו קשר עם וטרינר‬
‫במידה ותחוו הקאות,‬ ‫שלשולים או נשירת יתר של פרווה.‬
‫דיווה!‬
‫האולד סאות' בתזוזה, אך מלא בחמימות וחן.‬
‫הכירו את המוזיקה של אמריקה.‬
‫זו הדרך לשמש והחופים של האוקיינוס האטלנטי.‬
‫וליעדי האיים הקריביים שלנו.‬
‫היום חזרנו לארלי הול אנד גרדנס בצ'שייר,‬
‫ואם אתם חובבי גנים,‬
‫התכוננו להתרגש,‬
‫מכיוון שזהו אחד מהגנים העתיקים בעולם.‬
‫תיצמד לתוכנית שלך.‬
‫צפה מראש, אל תאלתר.‬
‫אל תסמוך על אף אחד.‬
‫תילחם רק בקרב שעבורו שילמו לך.‬
‫בחרת את הבית הלא נכון, בן זונה.‬
‫זה הדומיניקני?‬
‫זה אתה, נכון?‬
‫אתה יודע, רוב האנ…‬
‫זה מה שנדרש.‬
‫מה שעליך להתחייב אליו…‬
‫אם אתה רוצה להצליח.‬
‫פשוט.‬
‫ברוך הבא, מר… גרנט.‬
‫נודיע לך ברגע שתתחיל העלייה לטיסה שלך.‬
‫בדרך הביתה, אני מקווה.‬
‫עדיין לא.‬
‫שימו לב כל הנוסעים‬ ‫של טיסה 182 ללה גוארדיה.‬
‫אנו מזמינים כעת את הנוסעים עם ילדים קטנים‬
‫וכל מי שדורש עזרה מיוחדת להתחיל בעל…‬
‫- פרק חמישי‬ ‫ניו יורק / המומחית -‬
‫מרחק יריקה מהעיר ללא הפסקה.‬
‫קצת מחוץ למסלול המוכר.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫חי בין ה"סחים".‬
‫בשם אנטרפרייז, מר מלון,‬ ‫שתהיה לך נסיעה בטוחה.‬
‫בתור אשת מקצוע,‬
‫סמוך לפרבר שינה.‬
‫בחירה משונה.‬
‫- איבופרופן -‬
‫ליאו אמר שהיא נראית כמו מקל אוזניים.‬
‫הוא לא היה רחוק.‬
‫…ויורד, רוח מערבית וצפון-מערבית‬ ‫של 32 קמ"ש.‬
‫שלג קל וקרה שתימשך מחר.‬
‫הטמפרטורה המרבית היום, 2-,‬ ‫והנמוכה בלילה, 9-.‬
‫הגבוהה מחר, 4-. מערב עד צפון-מערב…‬
‫טוב.‬
‫ידוע שכאשר מוצאים נקבה שנרצחה,‬
‫החשוד המרכזי הוא תמיד הבעל או החבר.‬
‫במיוחד אם היא לא עברה תקיפה מינית.‬
‫טוב,‬
‫אולי זה לא כזה ידוע.‬
‫אני לא יודע אם זו אמנות בעיניי, אבל…‬
‫רגע…‬
‫הייתי כל כך טובה כל כך הרבה זמן.‬
‫פתאום אני מתחרטת‬ ‫שלא אכלתי האגן דאז בכל ארוחה.‬
‫תרצו תפריט?‬ ‫-בלי תפריט, תודה, קארל.‬
‫לא אכפת לך שאזמין משקה.‬ ‫כמה דוגמיות ויסקי, בבקשה.‬
‫והבקבוק שלי, אם כבר.‬
‫בשמחה.‬
‫ב"משקה", אני מתכוונת, כמובן, להרבה משקאות.‬
‫תגיד לי שהודג'ס מת לפחות. תן לי את זה.‬
‫תגיד לי שהיה לו מוות נוראי.‬
‫תתכבד.‬
‫השף מוציא כל מה שנראה לו שאני עשויה לאהוב.‬
‫זו מנת הדגל שלו. היא מעולה.‬
‫לא תמצא יותר טוב מזה גם בעיר.‬
‫יהיה מאוד לא מנומס מצידך‬
‫לסרב להצטרף לסעודה האחרונה שלי.‬
‫אתה חושש שהוא נגוע?‬
‫אני מניחה שביקרת גם איזשהו‬ ‫תושב פלורידה מלא אדרנלין.‬
‫לא אובדן גדול.‬
‫בבקשה.‬ ‫-זה היה מהיר.‬
‫יורשה לי לתאר את המבחר?‬
‫אתה יודע, עד שתסיים, הכול ייגמר.‬
‫לחיים.‬
‫גם לא תלגום?‬
‫בחיי.‬
‫אם זה משנה משהו,‬
‫לעולם לא הייתי מערבת את ידידתך.‬
‫לא היה לי קשר למה שקרה לה.‬
‫התנגדתי לשיטותיו ואמרתי לו את זה.‬
‫אבל ראית בעצמך כמה…‬
‫פתוח לרעיונות…‬
‫אתה משיג שם, משיג כתובת,‬
‫זה לא אישי.‬
‫כולנו היינו צריכים להסתדר עם אזרח מזדמן‬
‫שעמד בינינו לבין המטרה.‬
‫כשהתחלתי, הופתעתי ממה שהייתי מסוגלת לו.‬
‫כמה קל זה היה.‬
‫זה היה הלם.‬
‫ובכל זאת, הבטחתי לעצמי שיש דברים שלא אעשה.‬
‫כסף היווה מוטיבציה.‬
‫ו…‬
‫ברגע שהיה מספיק,‬ ‫אפשר היה להשתמש בו לקנות חיים אחרים.‬
‫שקר אחר שסיפרנו לעצמנו.‬
‫מתי, לדוגמה, בפעם האחרונה‬ ‫טרחת לשאול את עצמך למה‬
‫מישהו שנמצא על הכוונת שלך היה מתועב כל כך.‬
‫עדיף לדעת כמה שפחות.‬
‫אכזריות של איש אחד‬ ‫היא פרגמטיות של איש אחר.‬
‫צייד הולך ליער‬
‫ורואה דוב גריזלי.‬
‫הכי גדול שראה.‬
‫הוא מרים את הרובה שלו ויורה.‬
‫הדוב נופל,‬
‫הצייד ממהר למקום, ולהפתעתו, אין שם כלום.‬
‫אין דוב, אין זרדים שבורים, אין דם.‬
‫ואז פתאום,‬
‫הדוב מניח זרוע ענקית על כתפיו ומסביר,‬
‫"ירית.‬
‫"פספסת,‬
‫"אז או שאסעד, או,‬
‫"והבחירה שלך,‬
‫"שאעשה בך מעשה סדום."‬
‫באופן טבעי, הצייד בוחר בחיים.‬
‫ביום למחרת,‬
‫הצייד חוזר ליער‬
‫עם רובה הרבה יותר גדול, ומוצא שוב את הדוב.‬
‫הוא מכוון, יורה, הדוב נופל.‬
‫הצייד מסתער.‬ ‫אין סימן לדוב, עד שהדוב עומד לידו‬
‫ואומר, "אתה יודע איך זה עובד".‬
‫ההשפלה מתרחשת.‬
‫ביום למחרת, הצייד חוזר שוב ליער,‬
‫הפעם עם בזוקה.‬
‫הוא רואה את הדוב, מתמקד עליו בכוונת, יורה,‬
‫ההדף מהבזוקה מעיף אותו אחורה,‬
‫והוא מסתכל למעלה בעוד העשן מתפזר,‬
‫והנה הדוב, עומד מעליו, משלב ידיים.‬
‫והדוב מצמצם את עיניו.‬
‫"אתה לא באמת פה בשביל לצוד, נכון?"‬
‫זה היה יכול להיות פגע וברח,‬ ‫חטיפת רכב, אני נופלת על הקרח.‬
‫ובכל זאת, אתה פה.‬
‫אם הייתי צורחת עכשיו,‬
‫אולי עדיין הייתי מתה.‬
‫אתה היית מצליח לברוח.‬
‫רוב הסיכויים.‬
‫אבל לא בצורה נקייה.‬
‫למה להסתכן?‬
‫נואש לשיחה.‬
‫אתה מחמיא לי, אבל לא.‬
‫אתה פה כי לא יכולת להתאפק.‬
‫ציפית לשבת מולי‬ ‫ולא להרגיש שום דבר מלבד ביטחון.‬
‫כמו באותו יום לאחרונה‬ ‫בו הצמדת את הנשק לכתף‬
‫ואיכשהו…‬
‫פספסת.‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫אחרי שהכנתי את עצמי לרגע הזה‬ ‫כל כך הרבה זמן,‬
‫לא האמנתי שהוא באמת יגיע מתישהו.‬
‫מה שלומנו?‬
‫סיימנו. אתה יכול לקחת הכול.‬
‫מצוין.‬
‫אין להם במקרה גלידה, נכון, קארל?‬
‫את מעוניינת בתפריט הקינוחים?‬
‫לא. לא, זה בסדר.‬
‫תיצמד לתוכנית.‬
‫צפה מראש, אל תאלתר.‬
‫אל תסמוך…‬ ‫-כבר הגענו?‬
‫עוד קצת?‬
‫זה לא ממקומי, אבל אולי ליד הנהר?‬
‫וואו.‬
‫דקות אחרונות בהן יודעים שהן דקות אחרונות.‬
‫לא הייתי מאחלת את זה גם לאויבי המר.‬
‫וכשחושבים על זה, כרגע, זה אתה.‬
‫אתה תזכור את השיחה שלנו.‬
‫אתה תזכור.‬
‫כשיגיע זמנך.‬
‫לא החיים שלך יחלפו מול עיניך, אלא שלי.‬
‫אני מניחה שזה הכי קרוב שאגיע ללרדוף אותך.‬
‫תעזור לגברת, בסדר?‬
‫אל תסמוך על אף אחד.‬
‫זה מה שנדרש…‬
‫אם אתה רוצה להצליח.‬
‫זה היה אחד מסוכן,‬
‫בהתחשב בכמה שהמשטרה נוטה להתאים את מאמציה‬
‫ביחס ישיר להון של הקורבן.‬
‫על הזין שלי.‬
‫- פרק שישי‬ ‫שיקגו / הלקוח -‬
‫העניין בעושר אמיתי,‬
‫ככל שיש לך יותר, כך קשה יותר להיעלם.‬
‫כמובן, לוחית רישוי בהתאמה אישית לא עוזרת.‬
‫- הליכה 9 דק' -‬
‫- משכפל מפתחות שבב -‬
‫הגעת ליעד.‬
‫לא נראה לי שהבחור הזה מהמוסד.‬
‫אני יודע שהוא לא מ"מנסה".‬
‫בהצלחה עם הוורדל.‬
‫- אפשרויות מנוי‬ ‫שבוע ניסיון -‬
‫אל תשאיר קצוות פתוחים, ששום דבר לא יבלוט.‬
‫סיונרה, אמריקה הצפונית.‬
‫אם תוכל לחתום בראשי תיבות פה ופה.‬
‫שנסגור את העניין.‬
‫- משיכה - העברה בנקאית -‬
‫מושלם.‬
‫עסקיך איתנו נסגרו רשמית.‬
‫והכול הועבר לחשבון הקאריבי שלך.‬
‫אני מקווה שנוכל לעמוד לשירותך שוב‬ ‫בעתיד הקרוב, מר ג'פרסון.‬
‫אם יורשה לי להזכיר,‬
‫יועצי ניהול ההון שלנו ישמחו מאוד לדון‬
‫בהזדמנויות ההשקעה המובחרות שלנו.‬
‫מעניין.‬
‫היי, חבר'ה. לא פה.‬
‫חבר'ה, זוזו. תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫בראונינג. סמית' אנד ווסון. קולט.‬
‫אם אין פה מה שאתה רוצה, אני יכול להשיג.‬
‫מה בא לך, אחי? 380?‬
‫מספיק טוב לג'יימס בונד.‬
‫מה לגבי זה? 38 מ"מ רצחני?‬
‫תמיד יש את נשר המדבר,‬ ‫אם אתה מחפש משהו נייד יחסית‬
‫שיכול להרוג אייל קנדי.‬
‫אתה יודע להשתמש בגלוק תת-קומפקטי.‬
‫מביא משתיק קול משלו. אדיר, אחי.‬
‫אני מחבב אותך. האקדח הבא בחצי מחיר.‬
‫זה מספיק.‬
‫רוצה תחמושת?‬ ‫-לא, תודה.‬
‫בלי תחמושת.‬
‫ברוך הבא, מר הארטלי.‬
‫פעם ראשונה, אני רואה.‬
‫שיהיה לך אימון מצוין.‬
‫חדש לגמרי.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫זו לא ההגדרה של טירוף.‬
‫מה שמטורף‬ ‫זה לנהוג 145 קילומטר לעבודה כל יום.‬
‫כן.‬
‫ולהגיד, "זה דפוק. אני שונא את זה.‬ ‫אני לא רוצה לעשות את זה".‬
‫ואז להיכנס למכונית למחרת,‬ ‫ולנהוג 145 קילומטר לעבודה.‬
‫אתה צודק לגמרי.‬
‫אמרתי לך. אתה לא מקשיב לי.‬
‫אתה שואל,‬ ‫"קליי, מה לגבי עסקת הביטקוין הזו?"‬
‫"קליי, מה זה מכירה בחסר?"‬
‫ואני אומר לך, וכן, אתה מת על החרא הזה.‬
‫אבל… אתה לא מקשיב.‬ ‫-אני מקשיב.‬
‫אז מה אנחנו עושים?‬ ‫-קדימה, בוא.‬
‫בוא נתחיל לעבוד.‬
‫זה כאילו היית אומר,‬ ‫"בוא נעשה אימון אינטרוולים".‬
‫והייתי אומר,‬ ‫"מה? אני לא רוצה לעשות את זה".‬
‫- כרטיס שוכפל! -‬
‫מי צריך סוס טרויאני כשיש שירות משלוחים?‬
‫כי אין שום גישה‬
‫עד שהמיליארדר רוצה אבטיח דנסוקה.‬
‫הם באו בשבילך והם לא התכוונו להשאיר עד.‬
‫פחדתי כל כך, פחדתי שאגיד משהו.‬
‫אני לא יודע מי הם,‬ ‫וגם לא רוצה לדעת מי אתה.‬
‫ההשלכות, כשמישהו מפספס, הן אוטומטיות.‬
‫נראה שאני כן מתחננת.‬ ‫-בחרת את הבית הלא נכון, בן זונה.‬
‫כשהצמדת את הנשק לכתף, ואיכשהו, פספסת.‬
‫ברגע שאראה את עיניו,‬
‫אדע פחות או יותר איך זה ילך.‬
‫חייב להיות איזשהו קיזוז ישים לנטל המס,‬
‫ואני מצפה לראות שעושים כל מה שאפשר.‬
‫ה… היי!‬
‫אני לא אתאכזב ממך,‬
‫אתאכזב מעצמי ומכל מי שמעורב‬
‫שלא החלפנו אותך קודם…‬
‫מי ל…‬
‫איך אתה…‬
‫טוב.‬
‫אני…‬
‫אני אחזור אליך, מרווין.‬
‫אצטרך לחזור אליך, מרוו.‬
‫אני פאקינג מנתק.‬
‫אני…‬
‫כדי שאף אחד לא ישתגע.‬
‫לא שמתי לב ל…‬
‫כולי אוזן.‬
‫בניין מאובטח, מה?‬ ‫הבונוסים לכריסמס יהיו קטנים השנה.‬
‫אני…‬
‫אני לא מחזיק פה מזומנים.‬
‫אבל אוכל לבקש שישלחו הנה. לא?‬
‫טוב, אז איך בדיוק אני יכול לעזור לך?‬
‫באתי להראות לך‬ ‫כמה בקלות אפשר להגיע אליך, מר קלייבורן.‬
‫ולשאול, יש בינינו בעיה?‬
‫אם יש… מה? בעיה?‬
‫לא, מובן שלא.‬
‫אני אמור לדעת מי אתה?‬
‫כי הזיכרון שלי לשמות ופרצופים‬ ‫הוא לא מה שהיה פעם.‬
‫טוב.‬
‫יש כתובת.‬
‫זה רו דו גרוו…‬
‫אני עדיין ל…‬
‫רגע.‬
‫אתה.‬
‫לא הבנתי.‬
‫תקשיב לי.‬
‫אם לענות על שאלתך, אין בינינו שום בעיה.‬
‫אין לי שום טינה על שום דבר שאולי קרה,‬
‫או לא קרה.‬
‫אני רוצה להבהיר את זה.‬
‫מיד אחרי ה… תקרית,‬
‫קיבלתי שיחת טלפון.‬
‫נאמר לי שדברים השתבשו.‬
‫תגובתי הייתה, "אף אחד לא מושלם".‬
‫עכשיו, אני מודה שאכן שאלתי‬ ‫מה עושים בדרך כלל במצבים כאלה.‬
‫והם… הוא, עורך הדין ההוא, הדג'ס,‬
‫הציע שבמקרה הנדיר כל כך הזה,‬
‫אולי ארצה לארגן ביטוח‬
‫כדי למנוע כל השלכות.‬
‫אני זוכר שחשבתי, "למה לעזאזל האחריות שלי?"‬
‫כלומר, אתה חייב להבין שכל…‬
‫הייתי טרי מאוד בעניין הזה.‬
‫איבדתי קצת כסף, אז כן,‬
‫באנוכיותי, לא רציתי השלכות.‬
‫אז בסוף הסכמנו שבשביל עוד 150 אלף‬
‫יהיה אפשר להיפטר מהעקבות.‬
‫זה באמת כל מה שנאמר לי.‬ ‫"ניקיון במעבר שלוש."‬
‫מילים שלו, לא שלי.‬
‫אז וידאתי שהיה מספיק בנאמנות,‬
‫ולא חשבתי על זה שוב.‬
‫עד…‬
‫מה שאני מנסה להגיד פה,‬ ‫ואני לא יכול להדגיש את זה יותר,‬
‫אין לי שום בעיה איתך.‬
‫אפס.‬
‫מבחינתי,‬
‫אנחנו בסדר.‬
‫אני סקרן.‬
‫פרצתי לבית שלך‬
‫באמצע הלילה, כשעליי אקדח עם משתיק,‬
‫ואין לך מושג למה אני פה?‬
‫אם אצטרך לחזור,‬
‫אולי כתם רדיואקטיבי קטן‬ ‫על שפת ספל הקפה שלך.‬
‫זכור, זה מוות איטי,‬
‫מנמק כואב בפנים.‬
‫או מעידה טראגית‬ ‫לתוך פיר מעלית הפנטהאוז שלך.‬
‫אבל אני מבטיח,‬
‫אני אמצא משהו מתאים.‬
‫- אחרית דבר - הרפובליקה הדומיניקנית -‬
‫הצורך להרגיש בטוח.‬
‫הוא מדרון חלקלק.‬
‫הגורל הוא פלסבו.‬
‫מסלול החיים היחיד,‬
‫זה שמאחוריך.‬
‫אם, בזמן הקצר שניתן לכולנו,‬
‫לא תוכלו לקבל את זה,‬
‫אולי אתם לא חלק מהמעטים.‬
‫אולי אתם ממש כמוני.‬
‫חלק מהרבים.‬
‫תרגום כתוביות: עומר גפן‬