Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
DUPĂ ROMANUL GRAFIC THE KILLER
E uimitor cât de epuizant fizic poate fi să nu faci nimic.
Dacă nu suporți plictiseala, profesia asta nu e de tine.
CAPITOLUL UNU PARIS/ȚINTA
Parisul se trezește în zori ca niciun alt oraș.
Alene.
Fără forfota mașinilor din Berlin sau Damasc
și fără zumzetul necontenit din Tokio.
Popeye Marinarul a zis-o cel mai bine.
„Sunt așa cum sunt.”
Nu sunt cu nimic excepțional.
Sunt doar…
aparte.
Poți spune că ai mare noroc dacă n-ai de-a face cu mine.
Numai că norocul nu există.
Nici karma și, din păcate, nici dreptatea.
Oricât mi-ar plăcea să cred că aceste concepte există,
adevărul e altul.
Te naști, trăiești,
iar într-un final mori.
Între timp, „lasă-te călăuzit de chemarea lăuntrică”.
Ca să citez…
pe cineva.
Nu mai știu pe cine.
În fiecare an se nasc aproximativ 140 de milioane de oameni.
Populația lumii e de circa 7,8 miliarde.
În fiecare secundă mor 1,8 oameni.
În aceeași secundă se nasc 4,2 oameni.
Nimic din ce-am făcut eu vreodată nu va putea influența aceste statistici.
Scepticismul e adesea confundat cu cinismul.
Mulți refuză să creadă
că lumea de dincolo nu e nimic mai mult decât un neant rece și nesfârșit.
Dar eu accept acest lucru,
laolaltă cu libertatea oferită de conștientizarea acestui adevăr.
Am descoperit că nu clipa în care trebuie să acționezi presupune cel mai mare risc.
Adevăratele probleme apar în zilele, orele și minutele dinainte să execuți misiunea
și în minutele, orele și zilele de după.
Totul se reduce la pregătire, la meticulozitate,
la planuri de rezervă,
planuri de rezervă
și iarăși planuri de rezervă.
Nu le lăsa nimic copoilor,
cu pensetele, pungile și testele lor de ADN.
Și evită să fii văzut, lucru cu neputință în secolul XXI.
Deci măcar evită să fii ținut minte.
Păstrează-ți cumpătul și mergi înainte.
Camuflajul meu e inspirat de un turist german văzut la Londra.
Nimeni nu vrea să aibă de-a face cu un turist german.
Parizienii îi evită așa cum restul lumii evită mimii.
Sunt 1.500 de McDonald's-uri în Franța,
rezonabile pentru a-ți lua zece grame de proteine cu un euro,
alături de ceilalți 46 de milioane de clienți săptămânali.
Aș vrea să-ți pot spune când va apărea.
Potrivit tuturor informațiilor mele, este așteptat. Mai mult nu știu.
- Mai ești la telefon? - Au trecut cinci zile deja.
Mai aștept azi și mâine.
Bine. Ești conștient că, dacă nu ne îndeplinim misiunea…
- Noi? - Da, drept vorbind.
Dacă nu primim banii, ne asumăm cheltuielile.
Sună-mă dacă următoarele 24 de ore trec fără să se întâmple nimic.
Vedem apoi ce facem.
Fir-ar…
În lumea asta e care pe care.
Ca să repet un clișeu adecvat.
Fiecare pentru el.
Legea junglei.
Selecția naturală.
Dar nu e asta de fapt firea omului?
Pe cei care se încred în bunătatea înnăscută a omenirii…
mă simt nevoit să-i întreb: pe ce anume vă bazați?
Într-o vreme făceam multe rezervări prin Airbnb.
M-am oprit.
Supergazdele adoră camerele de supraveghere.
Alină-te cu gândul că 70-80% din condamnările pe nedrept
sunt rezultatul direct al declarațiilor martorilor oculari.
Însă trebuie să vezi doar câteva episoade de Dateline
ca să afli că sunt mii de feluri în care o poți da în bară.
Dacă-ți vin în cap vreo zece, ești un geniu.
Eu nu sunt un geniu.
Încă din zorii istoriei, cei puțini i-au exploatat pe cei mulți.
Asta e temelia civilizației,
sângele din mortarul care leagă toate cărămizile.
Cu orice preț, ai grijă să te numeri printre cei puțini, nu printre cei mulți.
În misiunile de la depărtare, distanța este singurul avantaj.
Restul, pocnetul ca de artificii,
zgomotul sticlei sparte și țipetele, toate sunt dezavantaje.
Cât despre cei din preajma țintei,
sunt doar un amalgam de fundal.
Soldații numesc asta „focalizare”.
Eu o numesc „noroc profesio”…
Băga-mi-aș…
Orele de lâncezeală duc adesea la pierzanie.
Nu e citat din Dylan Thomas, dar ar trebui.
Cumva, misiunile menite să intimideze sunt și cele mai plictisitoare.
Am ajuns să-mi placă misiunile de aproape.
Accidente înscenate, otrăviri treptate…
Orice implică puțină creativitate.
Când m-am delectat ultima oară cu un înec discret, ca la carte?
Gary Ridgway, Ucigașul de la râul Green,
a omorât cel puțin 49 de femei de-a lungul a 20 de ani.
Nu știa să citească pe litere „pat” nici dacă-i arătai și A-ul, și T-ul.
Dar era conștiincios.
Am la activ cele 10.000 de ore.
Iar „complicele” meu este extenuarea forțelor de ordine asaltate de cazuri.
Ted Williams a avut la lovire o medie de 0,344.
Eu aș avea procentaj perfect,
numai că nu-mi asum niciun merit dacă un contabil mafiot crapă de infarct.
E singura dată când nicotina, carnea roșie și stresul căsniciei mi-au făcut treaba.
Din multele minciuni îndrugate de industria militară americană,
preferata mea e aceea că privarea de somn nu este tortură.
Vigilența este esențială.
Și cea mai disciplinată minte poate fi coruptă de oboseală,
nerăbdare, grabă și neglijență.
Muzica e pentru mine o distragere utilă.
O unealtă de concentrare.
Îmi ancorează mintea.
Metoda mea este pur logistică, menită unui singur scop, perfect definit.
Nu-mi aleg o tabără sau alta.
Nu am căderea de a-mi forma o părere, oricare ar fi ea.
Cei care își permit serviciile mele știu că motivațiile lor mă lasă rece.
Nu slujesc nici vreun Dumnezeu, nici vreo țară.
Nu jur credință nimănui.
Dacă sunt eficace, atunci motivul este unul singur.
Mi…
se…
rupe…
în…
paișpe.
De la distanța asta, un glonț subsonic nu apucă să coboare.
Trebuie să am un puls de sub 60 și să apăs trăgaciul cumpătat,
ca sticla să nu schimbe traiectoria.
Respectă planul.
Anticipează, nu improviza.
Crede doar în tine.
Nu ceda niciodată avantajul.
Poartă doar bătăliile pentru care ești plătit.
Nu empatiza. Empatia e slăbiciune.
Slăbiciunea, vulnerabilitate.
La fiecare pas, întreabă-te: „Eu ce am de câștigat?”
Asta e necesar.
Asta trebuie să faci…
dacă vrei să reușești.
Simplu.
Băga-mi-aș!
Ei bine… așa ceva n-am mai pățit.
O-C-A-F-J-W-B.
Oare ce ar face John Wilkes Booth?
Nitrometan pulverizat.
E ca și cum mi-aș peria ochii și mi-aș rade limba.
Ai făcut tot ce-a ținut de tine.
Fii calm. Respiră.
Salut!
Ce mulți kilometri ați acumulat dv., domnule Unger!
Impresionant! Zbor plăcut!
- Cum a fost posibil? E nemaiauzit! - Așa s-a întâmplat.
Asta să-i spun clientului? „Așa s-a întâmplat”?
Nu-i a bună. În mod clar, e o belea cât casa, cel puțin.
Intervalul oportun s-a închis pentru cine știe cât timp.
Isuse Hristoase și toți dracii!
Mă voi oferi s-o dreg cât mai repede. Îi spun că facem tot posibilul.
Mă anunți când…
Pașaportul.
Șapca.
Atenție, pasageri ai zborului 1258 către Santo Domingo!
Îmbarcarea începe curând!
Astăzi le oferim cupoane de călătorie
pasagerilor dispuși să plece cu un zbor programat mai târziu.
Vă puteți adresa unui agent de la poartă.
Vă mulțumesc că v-ați cedat locul astăzi, domnule Bunker.
Vă oferim un cupon pentru o cameră, dar și băuturi gratis în avion mâine.
Decolați mâine la prima oră, iar zborul e direct.
Acolo.
- Vreți s-o pun… - Nu, mulțumesc.
Vă mulțumesc!
CAPITOLUL AL DOILEA REPUBLICA DOMINICANĂ/ASCUNZĂTOAREA
- Terapie Intensivă, patru! - Patru.
Nu!
Să nu cumva să-ți audă vocea! Are mare nevoie de somn.
Vor să afle dacă are hemoragie internă. I s-a făcut a doua transfuzie și e sedată.
Doi au fost.
Îi poate descrie, nu erau deghizați. Una dintre ei era femeie.
Nu a fost jaf! Ea mi-a zis…
- Mi-a zis… - Nu te grăbi.
„Se putea chiar mai rău.”
Asta-mi tot repeta.
Îți poți închipui așa ceva? Și mai rău?
Mi-a spus că, în timpul… atacului,
a înjunghiat un bărbat, a sărit printr-un geam…
- A fugit în junglă… - Calm!
Au plecat într-o mașină cu o lampă pe plafon, ca un taxi. Îți vine să crezi?
Știe ce să spună și ce să nu spună dacă e s-o întrebe cineva.
Ai fost cumsecade cu sora mea. Te iubește!
Am învățat să nu mă bag.
- Dar chestia asta… - Marcus!
Pe tine te-au căutat și n-au vrut să lase martori.
Marcus, fii foarte atent la mine.
Îți promit, îți jur chiar
că nu voi permite niciodată să se mai întâmple așa ceva.
S-a întremat suficient cât s-o putem duce astăzi
la spitalul privat din Punta Cana, cum am hotărât.
Nu, stai liniștită…
Ești bine?
Ia să te văd!
Ce teamă mi-a fost să nu-mi scape ceva!
Dar n-am spus nimic.
Orice mi-au spus, orice mi-a făcut el…
Nu le-am spus nimic. Despre tine, adică.
Absolut nimic.
Ai fi fost mândru de mine.
- Am fost puternică. - Știu.
Cât de grav e?
O să văd cât de curând, nu?
Mi-am spus: „Dacă nu scap, dacă nu supraviețuiesc,
n-o să-l mai văd niciodată.”
N-am suportat gândul.
Așa că mi-am pus în cap să trăiesc.
- Acum odihnește-te. - Da.
ȘOFER: LEO RODRIGUEZ
DESTINATAR DOLORES E HODGES AVOCAT
SEMNĂTURĂ LA LIVRARE
Ați prefera să ajungă mâine?
Cu acest tarif, livrarea se va face peste două zile,
până la sfârșitul programului, domnule… Madison.
E vina ta, Leo, că am de lucru și acasă.
Respectă planul.
Anticipează, nu improviza.
Crede doar în tine.
Nu ceda niciodată avantajul.
Poartă doar bătăliile pentru care ești plătit.
Scuze, am întârziat.
Nu empatiza.
Empatia e slăbiciune. Slăbiciunea, vulnerabilitate.
La fiecare pas, întreabă-te:
„Eu ce am de câștigat?”
Asta e necesar.
Asta trebuie să faci…
dacă vrei să reușești.
Simplu.
La dracu', omule! Abia am intrat în tură.
Îți și arăt ce am, bine?
Ia-i!
Am și-un prezervativ acolo, ia-l. Ia și portofelul dacă vrei.
Ce mai vrei? Radioul?
Spune-mi despre cursa de acum trei zile, Leo.
Ce zici?
De acum trei zile?
Stai! Nu! Gata, îți zic!
Dementul și cucoana, nu? De la aeroportul privat, de ei zici?
I-am luat pe la amiază, chiar înainte de prânz.
Stăteam de pomană. Nu mișcase nimic toată săptămâna.
Voiam să mă car, dar a aterizat un avion și-am rămas.
Au venit doi albi ciudați. Ea era ca un bețișor de urechi.
Și tipul… de ținut în lesă, nu alta. M-a băgat în sperieți.
Povestește cât mai fidel despre intervalul în care ai fost cu ei.
Da! I-am dus unde au vrut, atât! Au vrut cursă dus-întors.
Au zis s-o iau spre nord, apoi am mers o grămadă prin junglă!
Mi-au arătat pe Google și acolo i-am dus.
N-au acceptat să-i refuz.
Am ajuns la o proprietate privată și m-au pus să-i aștept.
Au lipsit… vreo oră, să zic.
Următoarea ieșire.
Eram rupt de foame și nu-mi păsa că merge taximetrul.
Voiam să-i las acolo. N-aveam voie, dar era cât pe ce.
Oprește aici.
S-au întors după apus. El avea piciorul plin de sânge, era varză.
Au zis să-i duc la aeroport și așa am făcut.
Asta a fost tot.
Îmi dai voie?
Vrei și tu?
Poți să mă întrebi orice. Orice vrei!
Nu știu cine erau și nici de tine nu sunt curios!
Con todo respeto.
Uite, mă dau jos și-ți las ție cheile! Mă întorc pe jos…
Și… gata, domnule Cunningham. Călătorie plăcută!
CAPITOLUL AL TREILEA NEW ORLEANS/AVOCATUL
New Orleans, fermecător și umed.
Are o mie de restaurante și un singur meniu.
Aici m-a convins bunul profesor Hodges să abandonez Dreptul
și să fentez legea.
Sunt peste 50.000 de depozite în SUA.
Eu am boxe în șase din ele.
Îmi place să-mi imaginez, după ce vor înceta plățile automate,
episodul din Războiul depozitelor
în care taie lacătul uneia din boxele mele și văd ce e înăuntru.
MAGAZIN DE BRICOLAJ
Dolores. Ți-a fost dor de mine?
Cameră de supraveghere și o yală automată din anii 1980.
Soluții depășite pentru probleme reale de siguranță.
Alo!
Mulțam fain, amice! M-ai salvat!
O secundă.
Două secunde.
Trei secunde.
Patru secunde.
Cinci secunde.
Șase secunde.
Șapte secunde.
- Abia aștept weekendul. - Și eu.
- Totul în regulă? - Da. Doar un colet azi?
- Da, doar unul. - Vai de mine!
- O zi bună! - Pa!
- Bună, Dolores! - Bună! Ce…
AVOCAT DREPT COMERCIAL INTERNAȚIONAL
Doamne! Dumnezeule!
- Doamne! - Termină odată!
- Ce e, Dolores? - Scuze, domnule…
Am spus că vreau să trimit un e-mail…
Dumnezeule mare!
Ce e în mintea ta de-ai venit aici?
Nu-ți stă deloc în fire, amice. Mă lămurești și pe mine?
Nu știu ce aș putea eu să-ți ofer
care să merite câtuși de puțin riscul la care te expui acum.
Hai, fă orice îți spune!
Nebunie curată.
Altfel n-am cum să-i spun. Nebunie curată.
Doar nu ești supărat pe mine!
Îmi pare rău, am deschis ușa exterioară.
- Dolores… - Curierul…
Mie îmi pare rău. Îmi cer scuze.
E limpede că e o neînțelegere la mijloc.
Te rog să te oprești o clipă.
Gândește-te puțin.
Se rezolvă îndată, draga mea. Îți promit.
Imediat ce-și dă seama cât de nesăbuit e.
Te-ai dus acasă?
Cum, având în vedere că eram cu mâinile…
Trebuie să fi știut că nu am niciun cuvânt de spus.
- Și tot te-ai dus! - Cine erau?
Cine erau? În primul rând, ce contează?
Abia dacă m-am uitat pe factură, lucru oricum irelevant.
Urmările, când cineva ratează misiunea, sunt automate.
Sunt obligații regretabile față de client și meserie.
Am fost silit să-mi îndrept greșeala față de un om furios și influent.
N-aș fi crezut că te vei duce acasă. Nici în vecii vecilor.
Ce mama dracului? Ești de-a dreptul infantil!
Dar nu e timpul pierdut.
Încă mai putem evita dezastrul, dar numai dacă dispari.
Eu am presupus că dispăruseși deja.
Ai bani de n-ai ce face cu ei, mulțumită în mare măsură mie,
deci de ce nu ești în alt capăt al lumii, sub un pseudonim, cheltuindu-i?
Nu mă crezi. Ai senzația că nu sunt de încredere. Fie!
Mi-am făcut-o cu mâna mea, presupun.
Dar, după ani în care am clădit totul de la zero, credeam că suntem prieteni.
E pe aici, pe undeva.
Știu că ai copii de rezervă cu mine, cu ceilalți, cu toată afacerea.
Nu le-ai urca în cloud și nici din biroul ăsta nu le-ai scoate.
Nu am așa ceva.
Toate informațiile erau pe laptopuri, iar acum nu mai sunt.
Pe cine încerci tu să sperii aici?
Nicio șansă. N-ai nimic de câștigat.
Singura decizie rațională pentru tine ar fi să te întorci, să ieși pe ușa aia
și să-ți vezi de noua viață.
Îți urez numai bine!
Te vei îneca lent și mă voi descotorosi de tine.
Poate câteva „firimituri” din șmenul tău vor rămâne să dea de gândit,
dar tu vei fi dispărut fără urmă, așa că dâra se termină unde a început.
Dacă nu cumva…
Îmi trebuie informațiile, Edward, iar timpul nu e de partea ta.
Te bag în mă-ta!
Trei cuie de 3,8 x 75 mm. Nefumător între două vârste, vreo 80 kg.
Îi dau vreo șase, șapte minute.
Ce rahat!
Respectă planul.
Anticipează, nu improviza.
Poartă doar bătăliile pentru care ești plătit.
Crede doar în tine.
Te-aș implora, dar știu că n-are rost.
Am eu numele pe care le cauți. Știu cine erau cei doi.
Dar… înainte să-ți spun, vreau să-ți cer ceva în schimb.
Știu de ce ești în stare, cum poți… schimba aparențele.
Îți spun numele,
dar promite-mi că n-o să pară suspect.
Te rog! Nu pot să dispar din senin!
Copiii au nevoie de asigurarea mea de via…
Nu empatiza.
Ba iată că te implor.
Empatia e slăbiciune.
Slăbiciunea, vulnerabilitate.
La fiecare pas, întreabă-te: „Eu ce am de câștigat?”
Asta e necesar.
Asta ai de făcut dacă vrei să reușești.
Simplu.
Te-ajut să scapi de hoitul ăla?
Nu sunt un om rău.
Chiar nu sunt.
Misiunea ta de la Paris a început la 28 noiembrie, deci caută la N.
La N, în ordine numerică, caută „1128”.
Unu, unu, doi, opt.
Vei recunoaște adresa.
Din cauza…
EXCES NEPREVĂZUT
…celor întâmplate, pe verso este o adnotare.
Ar trebui să fie două coduri de transfer de bani
pentru subcontractanții pe care îi cauți.
Au un cod de client. Care e?
- Trei, unu… - „T”.
Din nou, în ordine numerică.
SAINT PETERSBURG, FLORIDA
BEACON, NEW YORK
ACHITAT COMPLET CLAYBOURNE, H
Claybourne?
Clientul.
Curățenia, fără excepție, implică muncă asiduă. Iar asta e puțin spus.
Ca un puzzle să nu fie complet, scoate-i o piesă sau două.
Pe restul împrăștie-le.
Cum era vorba aia? „De șapte ori măsoară și o dată taie.”
Până și eu trebuie să-mi amintesc
că singurul făgaș al vieții este cel din urma ta.
Bun, o puteți lua, domnule Kincaid.
CAPITOLUL AL PATRULEA FLORIDA/BRUTA
După 200 m, destinația dumneavoastră va fi pe stânga.
Statul Însorit!
Unde altundeva mai găsești atâția indivizi de aceeași teapă…
în afară de închisoare?
Sper că n-au de gând să înnopteze aici.
Să începem cu începutul.
SOMNIFER
BERE
CAZINOUL PALMETTO
Poate n-ar strica o perioadă de așteptare de 30 de zile pentru creatină.
Poftim, iată-te!
Cu ochii în patru.
Concentrat la maximum.
Cum e, ți se mai rupe în paișpe?
Diva, culcat!
Diva, hai!
Am estimat cât mai precis cu putință, gândindu-mă că un pitbull are 20-25 kg.
Acum, văzând-o de aproape, pare chiar mai mare.
Atenție! Conține difenhidramină!
Nu consumați dacă sunteți alergic la difenhidramină.
Contactați-vă veterinarul dacă aveți vărsături, diaree sau vă cade blana.
Diva!
Respectă planul.
Anticipează, nu improviza.
Crede doar în tine.
Poartă doar bătăliile pentru care ești plătit.
Ai greșit casa, jegule!
Ești dominicanul?
Tu ești, așa-i?
Știi, lumea…
Asta e necesar.
Asta trebuie să faci…
dacă vrei să reușești.
Simplu.
Bine ați venit, domnule… Grant!
Vă anunțăm când începe îmbarcarea.
Vă întoarceți acasă, sper.
Nu încă.
Atenție, către toți pasagerii zborului 182 către LaGuardia!
Îi invităm pe cei cu copii mici și pe cei cu nevoi speciale să înceapă…
CAPITOLUL AL CINCILEA NEW YORK/EXPERTA
La doi pași de orașul care nu doarme niciodată.
Aproape în văzul lumii.
Ce-i în mintea ta de trăiești printre „banali”?
Domnule Malone, Enterprise vă urează o zi în siguranță la volan!
O profesionistă activă, într-o suburbie de navetiști.
Ciudată alegere.
IBUPROFEN
Leo a zis că parcă e un bețișor de urechi.
Cam așa e.
…vânt dinspre vest și nord-vest, cu o viteză de 30 de kilometri pe oră.
Mâine va fulgui, iar temperatura se va menține scăzută.
Maxima de azi, -2 °C. Minima la noapte, -9 °C.
Maxima de mâine, -4 °C. La vest și nord-vest…
Bun…
Toată lumea știe că, atunci când o femeie e găsită ucisă,
suspectul principal e întotdeauna soțul sau iubitul.
Mai ales dacă nu a fost agresată sexual.
Mă rog, poate nu știe chiar toată lumea.
N-aș spune că e chiar artă, dar…
Stai…
Am fost „cuminte” atâta timp,
încât acum regret că n-am mâncat Häagen-Dazs la toate mesele.
- Să vă aduc meniul? - Nu, mulțumesc, Carl.
Nu te superi dacă beau un pahar. Un rând de whiskyuri. Adu-mi și sticla.
Sigur.
Nu doar un pahar, firește, ci multe.
Spune-mi că Hodges e mort, măcar atât. Spune-mi că a murit în chinuri.
Servește-te. Bucătarul îmi trimite orice crede că mi-ar plăcea.
Asta e specialitatea lui. E delicioasă. Nu găsești mai bună nici la New York.
Ar fi foarte necuviincios să refuzi să mi te alături la ultima mea cină.
Te temi că e otrăvită?
Presupun că i-ai făcut o vizită și unui „supraenergizat” din Florida.
Nicio pierdere.
- Poftiți! - Ce prompt ești!
Să vă descriu selecția?
Le-aș goli înainte să termini.
Noroc!
Nici nu bei?
Isuse!
Dacă mai contează, eu n-aș fi implicat-o pe prietena ta.
Eu nu am avut de-a face cu ce a pățit.
I-am zis individului că-i dezaprob metodele.
Dar ai văzut cu ochii tăi cât de…
receptiv…
Primești un nume și o adresă. Nu e nimic personal.
Cu toții am constrâns câte un cetățean care stătea între noi și „trofeu”.
Când am început, am fost surprinsă să văd de ce sunt în stare.
Cât de ușor era! Șocant de ușor!
Dar mi-am jurat că voi refuza să fac anumite lucruri.
Eram motivată de bani.
Cu care…
odată ce aveam destui, îmi puteam cumpăra altă viață.
Altă minciună cu care ne-am amăgit.
De pildă, când te-ai obosit ultima dată să te întrebi
de ce persoana din cătarea ta e atât de detestată?
Mai bine nu știi nimic.
Cruzimea unuia e pragmatismul altuia. Halal vorbă de duh!
Un vânător se duce în pădure și vede un grizzly.
N-a mai văzut așa namilă!
Duce pușca la ochi și trage.
Ursul cade, vânătorul se repede spre el. Spre mirarea lui, nu vede nimic.
Nici urs, nici crenguțe rupte, nici sânge.
Din senin, ursul îi pune o labă imensă pe umăr și-i spune:
„Ai tras, dar ai ratat,
așa că ori mă ospătez cu tine, ori, și te las să alegi, te sodomizez.”
Firește, vânătorul alege să trăiască.
A doua zi,
vânătorul se întoarce în pădure cu o pușcă mult mai mare și-l vede iar pe urs.
Îl ia în cătare, trage, iar ursul cade. Vânătorul dă fuga spre el, dar nimic.
Apoi se trezește că ursul e lângă el și-i spune: „Știi ce te-așteaptă.”
Urmează altă umilință.
A treia zi, vânătorul vine iar în pădure, dar acum are o bazooka.
Îl vede pe urs, țintește atent și trage.
Reculul îl aruncă pe spate, iar când se uită în sus prin fum,
îl vede pe urs deasupra lui, cu labele încrucișate pe piept.
Ursul îl privește printre gene.
„Ție nu de vânătoare-ți arde, așa e?”
Putea fi un accident de mașină, un jaf sau o căzătură pe gheață,
dar nu, iată-te aici!
Dacă ar fi să țip în clipa asta, probabil tot n-aș scăpa.
Tu ai reuși să pleci. Cel mai probabil.
Dar în niciun caz discret. Ce te-a făcut să riști?
- Sunt avid după conversație. - Sunt măgulită, dar nu!
Ai venit fiindcă nu te-ai putut abține.
Te așteptai să stai în fața mea și să te simți din nou împăcat.
Ca în ziua aceea, de curând, când ai dus arma la ochi și cumva…
ai ratat.
Cum e cu putință?
M-am pregătit atât de mult timp pentru clipa asta,
și totuși n-am reușit să mă conving că va veni vreodată.
Cum stăm?
- Am terminat. Poți lua tot. - Excelent!
Slabe șanse să aveți înghețată, nu-i așa, Carl?
V-ar interesa meniul de deserturi?
Nu, lasă.
Respectă planul.
Anticipează, nu improviza.
Crede doar…
Am ajuns? Ceva mai încolo?
Fără supărare, dar poate pe malul râului?
Îmi petrec ultimele clipe știind că-s ultimele mele clipe.
Nu i-aș dori asta nici celui mai mare dușman.
Care, la o adică, în clipa asta ești tu.
Îți vei aminti discuția noastră.
Sigur.
Când îți va sosi și ție clipa.
Nu viața ta îți va trece prin fața ochilor, ci a mea.
Presupun că măcar așa pot spera să te bântui.
Mă ajuți și tu puțin?
Crede doar în tine.
Asta e necesar…
dacă vrei să reușești.
Cu el e riscant, având în vedere că implicarea poliției
e direct proporțională cu averea victimei.
Mi se rupe.
CAPITOLUL AL ȘASELEA CHICAGO/CLIENTUL
Faza cu averea e următoarea:
cu cât ai mai multă, cu atât e mai greu să dispari în peisaj.
Dar nu ajută nici numerele preferențiale.
MERS PE JOS: NOUĂ MINUTE
COPIATOR CHEI ELECTRONICE
Ați ajuns la destinație.
Nu cred că ăsta e agent Mossad.
În Mensa sigur nu e.
Multă baftă cu Wordle!
PERIOADĂ DE PROBĂ: O SĂPTĂMÂNĂ
Nu lăsa nicio socoteală neîncheiată, nu lăsa niciun indiciu.
Adio, America de Nord!
Treceți-vă inițialele aici și aici, ca totul să fie în perfectă ordine.
RETRAGERI ȘI ALTE CREDITE
Perfect!
Contul dv. la noi este oficial închis. Am transferat totul în contul din Caraibe.
Sper să mai apelați la noi curând, domnule Jefferson.
Dar aș menționa un aspect.
Consilierii noștri ar fi foarte încântați să vă prezinte oportunități de investiții.
Interesant.
Alo, băieți! Nu aici!
Faceți pași! Mersi!
Poftim!
Browning, Smith & Wesson, Colt. Dacă vrei altceva, îți fac rost.
Ce calibru poftești? 9 mm? Pentru James Bond a fost numai bun.
De ăsta ce zici? Spulberă mațele.
Am Desert Eagle, dacă vrei ceva portabil care să doboare și-un cerb.
Știi să umbli cu Glockul, vere.
Și-ai venit cu amortizor de-acasă. Ești tare!
- Îmi placi, schijă. Următorul, la jumate. - Atât.
- Gloanțe? - Nu, mersi.
Cum vrei.
Bun-venit, domnule Hartley!
N-ați mai fost la noi, văd. Spor la antrenament!
- E nouă-nouță. - Mii de scuze!
Nu asta e nebunie curată,
ci să mergi 150 km cu mașina până la muncă.
- Așa e. - Apoi zici că e de rahat și că ți-ajunge.
A doua zi urci iar în mașină și bați 150 km până la muncă.
- Absolut, așa e. - Eu ți-am zis, dar vorbesc la pereți.
Mă întrebi ce e cu Bitcoin sau ce e o vânzare în lipsă.
- Îți place. Cu chestia aia nu mă asculți. - Ba da, te ascult.
- Ce facem? - Hai!
La treabă!
E ca și cum ai spune să facem intervale în trepte, iar eu aș zice că n-am chef.
COPIAT!
Ce-ți trebuie cal troian când ai livrări la domiciliu?
Toate intrările-s etanșe
până-l încearcă pe miliardar pofta de pepene densuke.
Pe tine te-au căutat și n-au vrut să lase martori.
Ce teamă mi-a fost să nu-mi scape ceva!
Nu știu cine erau și nici de tine nu-s curios!
Urmările, când cineva ratează misiunea, sunt automate.
Iată că te implor.
Ai greșit casa, jegule!
Când ai dus arma la ochi și cumva ai ratat.
Când îl voi privi în ochi, voi ști cum va decurge totul.
Trebuie să existe o compensație fiscală.
Și chiar mă aștept să muți și munții din loc!
Ascultă! N-o să fiu dezamăgit de tine,
ci de mine și de cei implicați fiindcă nu te-am înlocuit mai curând…
Cine mă-ta…
Cum ai…
Bine.
Te…
Te mai sun eu, Marvin.
Rămâne să te sun eu, Marv.
Băga-mi-aș, închid!
Am…
Ca să nu facem vreo prostie.
Nu observasem… Sunt numai urechi.
Halal pază, nu? S-au lins pe bot de primă la Crăciun.
Nu…
Nu țin bani aici. Dar pot chema pe cineva să-mi aducă.
Nu? Bine! Atunci spune-mi exact ce vrei de la mine.
Am venit să-ți arăt ce ușor se poate ajunge la tine, dle Claybourne.
Și să te întreb: avem cumva ceva de împărțit?
Dacă avem ceva de împărțit? Nu, sigur că nu!
Ar trebui să știu cine ești?
Nu mai rețin numele și fețele ca pe vremuri.
Bine…
O adresă.
Rue du Grev, numărul 3…
Tot nu…
Stai puțin…
Tu ești!
Nu mi-am dat seama. Te rog, ascultă-mă!
Ca să-ți răspund, n-avem nimic de împărțit.
Nu-ți port pică pentru ce e posibil să se fi întâmplat sau nu.
Vreau să fie cât se poate de limpede.
Imediat după… incident, am primit un telefon.
Mi s-a spus că misiunea dăduse greș.
Am răspuns că nimeni nu e perfect.
Recunosc, m-am interesat ce se face de obicei în situația asta.
Iar ei… Adică el, avocatul ăla, Hedges, mi-a sugerat ca, în această rară situație,
să-mi iau o poliță de asigurare, ca să evit eventuale repercusiuni.
Țin minte că m-am întrebat de ce naiba tot eu sunt bun de plată.
Te rog, înțelege că toată chestia asta…
Era ceva cu totul nou pentru mine.
Pierdusem niște bani, așa că da, din egoism, n-am vrut repercusiuni.
Deci am convenit să-i dau încă 150.000 $ ca să se piardă urma.
Atât mi s-a spus. „Curățenie la raionul al treilea!”
El a spus așa, nu eu.
Am avut grijă să îi dau banii, apoi am și uitat de treaba asta.
Până…
Încerc să-ți spun cât de limpede pot că n-am absolut nimic de împărțit cu tine.
Absolut nimic!
Din partea mea,
stăm bine.
De curiozitate…
Îți intru în casă în toiul nopții cu un pistol cu amortizor,
iar tu habar nu ai ce motiv aș putea avea?
Dacă mă faci să mă întorc,
s-ar putea să ai un strop radioactiv pe buza cănii tale preferate.
Ține cont, ai muri încet și în chinuri din cauza necrozei faciale.
Sau poate ai cădea din greșeală în puțul liftului.
Dar te asigur că îți voi găsi ceva după cum meriți.
EPILOG: REPUBLICA DOMINICANĂ
Nevoia de a te simți în siguranță.
E o sabie cu două tăișuri.
Soarta e un placebo.
Singurul făgaș al vieții este cel din urma ta.
Dacă, în scurtul răstimp care ne e dat, nu poți accepta acest lucru,
poate nu te numeri printre cei puțini.
Poate ești ca mine.
Unul dintre cei mulți.
Subtitrarea: Adrian Bădițoiu