Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ВБИВЦЯ
ЗА МОТИВАМИ ГРАФІЧНОГО РОМАНУ «ВБИВЦЯ»
Дивно, наскільки виснажуєшся фізично, коли нічого не робиш.
Якщо ви не здатні витримати нудьгу -
ця робота не для вас.
РОЗДІЛ ПЕРШИЙ: ПАРИЖ / ЦІЛЬ
Париж прокидається не так, як інші міста.
Повільно.
Без дизельного скреготу Берліна чи Дамаска,
або безперервного гулу Токіо.
Краще за всіх, мабуть, сказав Моряк Попай.
«Я той, ким я є».
Я не унікальний.
Я просто…
осторонь.
Якщо наші шляхи ніколи не перетнуться, вам пощастило.
Хоча везіння не існує.
Як і карми
чи, на жаль,
справедливості.
Я б хотів удавати, що ці поняття існують,
але їх немає.
Людина народжується, проживає життя
і зрештою помирає.
А тим часом «Роби, що волієш, нехай таким буде весь закон».
Хтось…
сказав.
Не пам'ятаю, хто.
Щороку народжується 140 мільйонів людей.
Приблизно.
Населення світу становить десь 7,8 мільярда.
Щосекунди помирає 1,8 людини.
А 4,2 в ту саму секунду народжуються.
Ніщо з того, що я колись робив, не вплине на ці показники.
Скептицизм часто приймають за цинізм.
Більшість людей відмовляється вірити, що потойбіччя -
це лише холодна нескінченна порожнеча.
Але я приймаю це
разом зі свободою, яку дає визнання цієї правди.
Я зрозумів, що діяти треба не тоді,
коли ризик найбільший.
Справжні проблеми виникають
у дні, години й хвилини перед завданням
і у хвилини, години й дні після.
Усе зводиться до підготовки,
уваги до дрібниць,
повторення,
повторення
і повторення.
Не залишити нічого ельфам
з їхніми пінцетами, пакетами для доказів, тестами ДНК.
І щоб тебе не побачили,
що в XXI столітті неможливо.
Тож щоб тебе хоча б не запам'ятали.
Зберігай спокій
і рухайся.
Я обрав свій камуфляж через німецького туриста, якого колись бачив у Лондоні.
Ніхто не хоче спілкуватися з німецьким туристом.
Парижани уникають їх так, як решта світу - вуличних мімів.
У Франції 1500 «МакДональдзів».
Непогане місце, де за євро отримуєш десять грамів протеїну,
з тих 46 мільйонів, які вони продають щотижня.
Не можу сказати точно, коли він з'явиться,
але судячи з того, що мені вдалося з'ясувати, на нього чекають.
Усе, що можу.
Алло? Ти ще тут?
Минуло вже п'ять днів.
Чекаю сьогодні й завтра.
Слушно. Буде зайвим нагадувати, що якщо ми не виконаємо…
- Ми? - Так, якщо відверто.
Нам не заплатять, а витрати ми вже маємо.
Подзвони, якщо наступні 24 години пройдуть
без змін.
Тоді вирішуватимемо.
Дідько…
Людина людині вовк.
Влучний вислів, який не вмирає.
Кожен сам за себе.
Убивай, або вб'ють тебе.
Виживає найбільш пристосований.
Хіба не така вона природа людини?
У тих, хто вірить, що людству притаманна доброта,
хочеться спитати:
на чому саме ґрунтується ця віра?
Раніше я знаходив житло через Airbnb.
Більше цього не роблю.
Супергосподарям подобаються відеоняні.
Втішає те, що 70-80% неправомірних вироків -
прямий наслідок свідчень очевидців.
Вистачить кількох серій правового шоу «Dateline»,
щоб зрозуміти, що способів напартачити безліч.
Якщо придумаєте з десяток, ви - геній.
Я - не геній.
Протягом історії людства
меншість завжди експлуатувала більшість.
Це основа цивілізації.
Кров у розчині, який зв'язує всі цеглини.
Чого б це не вартувало,
ви маєте бути в колі обраних, а не як більшість людей.
В роботі стрільця,
відстань - це єдина перевага.
Усе інше - тріск, схожий на феєрверки,
биття скла й крики -
це все недоліки.
Якщо в полі зору є сторонні люди,
усе стає розмитим.
Ветерани називають це «тунельним зором».
Я називаю це «професійною удачею»…
Чорт.
Найчастіше до краху призводять години байдикування.
І Ділан Томас чудово це довів.
Чомусь робота, створена, щоб непокоїти людей,
завжди найнудніша.
Я почав цінувати роботу в безпосередній близькості:
інсценовані нещасні випадки,
поступові отруєння -
будь-що, де потрібен творчий підхід.
Коли я востаннє непомітно, тихо когось утопив?
Гері Ріджвей, убивця з Ґрін-Рівер,
за двадцять років убив щонайменше 49 жінок.
Він в односкладових словах робив помилку.
Але був сумлінним.
Я відпрацював свої 10000 годин.
Моїм пособником і підбурювачем стала втома правоохоронців.
Переобтяження справами.
Показник відбивання Теда Вільямса - 0,344.
У мене була б тисяча,
навіть без того бухгалтера мафії,
який помер від інфаркту.
Єдиний раз, коли нікотин, червоне м'ясо й сімейні проблеми
зробили роботу за мене.
Серед купи брехливих заяв військово-промислового комплексу США
моя улюблена -
про те що позбавлення сну не можна вважати тортурами.
Пильність вкрай важлива.
Навіть найдисциплінованіший розум може втомитися,
стати дратівливим,
квапливим,
недбалим.
Я вважаю музику корисним шумом.
Допомагає зосередитися.
І внутрішній голос не блукає.
Процес для мене - це суто логістика,
вузькоспрямований за задумом.
Я не приймаю чиюсь сторону.
Не мені формулювати якісь думки.
Якщо мої послуги по кишені,
не потрібно мене в чомусь переконувати.
Я не служу ані Богу, ані країні.
Я нікого не представляю.
Існує простий факт:
я ефективний,
бо…
мені…
все…
по…
цимбалах.
З цієї відстані
падіння дозвукової кулі - це не проблема.
Потрібні лише пульс менше ніж 60
і розраховане стискання,
щоб вінтажне скло не змінило траєкторію.
Дотримуйся плану.
Передбачай. Не імпровізуй.
Нікому не довіряй.
Ніколи не поступайся перевагою.
Бийся лише в тій битві, за яку тобі платять.
Заборони співчуття. Співчуття - це слабкість.
Слабкість - це вразливість.
На кожному кроці
запитуй себе:
«Що це мені дасть?»
Ось що необхідно.
Цьому ти маєш присвятити себе…
якщо хочеш досягти успіху.
Все просто.
Чорт.
Це вже щось…
нове.
Що зробив би Ісус?
Що зробив би Джон Вілкс Бут?
Нітрометан. Розпилений нітрометан.
Ще можна вичистити очі й поголити язика.
Ти зробив те, що зміг.
Заспокойся. Дихай.
Ну ж бо.
У вас стільки миль, пане Унґере.
Вражає.
Приємного польоту.
Як таке могло статися?
- Це безпрецедентно. - Сталося.
Пропонуєш сказати клієнту: «так сталося»?
Це проблема. Це очевидно, якщо не сказати більше.
Тепер вікно можливостей закрилося хтозна на скільки.
Господи Ісусе.
Запропоную все виправити якнайшвидше.
Скажу, що зробимо все необхідне.
Повідомиш, коли…
Паспорт.
Кепку.
До уваги пасажирів! Незабаром розпочнеться посадка
на рейс 1258 до Санто-Домінго.
Сьогодні ми пропонуємо безкоштовні ваучери
на більш пізній рейс. Якщо цікаво,
зверніться до працівника на виході.
Дякую, що погодилися поступитися місцем, пане Банкере.
Це ваш ваучер на номер в готелі
й талони на безплатні напої на борту.
Ваш рейс рано-вранці. Прямий до Санто-Домінго.
Он туди.
- Поставити… - Ні, дякую.
Дякую, сер.
РОЗДІЛ ДРУГИЙ: ДОМІНІКАНСЬКА РЕСПУБЛІКА / СХОВАНКА
- Реанімаційна, четверта! - Четверта.
Ні…
Не треба, щоб вона вас почула.
Їй треба поспати. Можлива внутрішня кровотеча. Вони стежать.
Їй щойно вдруге перелили кров і дали сильні знеболювальні.
Їх було двоє.
Вона може їх описати, вони не маскувалися.
Одна була жінка.
Це не пограбування. Вона сказала мені… Вона…
- Вона може… - Не поспішай.
«Те, що вони зробили зі мною, не найгірше».
Вона це повторювала.
Уявляєте?
Не найгірше?
Вона сказала, що коли…
на неї напали,
вона вдарила чоловіка ножем, вибила собою вікно,
- втікла в джунглі… - Маркусе, дихай.
Вони поїхали на зеленій машині. Ще світилася, як таксі.
Уявляєте?
Слухайте, вона знає, що можна, а чого не можна казати,
якщо розпитуватимуть.
Ви були добрі до моєї сестри. Вона вас кохає.
Я навчився не лізти.
- Але це… - Маркусе.
Вони прийшли по вас і не збиралися лишати свідка.
Маркусе, слухай дуже уважно.
Обіцяю, присягаюся тобі.
Я не дозволю, щоб щось подібне сталося знову.
Її стан задовільний. Увечері перевезуть, до приватної лікарні
в Пунта-Кану, як і домовлялись.
Ні! Тобі не варто…
У тебе все добре?
Дай подивлюся.
Я так боялася. Що можу щось сказати.
Але не сказала.
Що б вони не казали,
що б він не робив,
я нічого їм не сказала.
Ані слова про тебе.
Нічого.
Ти пишався б мною.
- Я була сильною. - Я це знаю.
Наскільки все погано?
Скоро побачу.
Я сказала собі:
«Якщо не виберуся,
якщо я не виживу,
я його ніколи не побачу».
Я не могла такого винести.
Тож я прийняла рішення.
Відпочивай.
Так.
ВОДІЙ: ЛЕО РОДРІҐЕС
ДЛЯ ДОЛОРЕС КОМПАНІЯ: Е. ГОДЖЕС, ЮРИСТ
НЕОБХІДНИЙ ПІДПИС
Потрібна доставка завтра вранці?
За таким тарифом доставлять за два робочі дні, у другій половині дня,
пане…
Медісоне.
Це твоя провина, Лео,
що доведеться брати роботу додому.
Дотримуйся плану.
Передбачай. Не імпровізуй.
Нікому не довіряй.
Ніколи не поступайся перевагою.
Бийся лише в тій битві, за яку тобі платять.
- Вибачте, спізнююся. - Заборони співчуття.
Співчуття - це слабкість.
Слабкість - це вразливість.
На кожному кроці
запитуй себе:
«Що це мені дасть?»
Ось що необхідно.
Цьому ти маєш присвятити себе…
якщо хочеш досягти успіху.
Все просто.
От чорт, чуваче. Я тільки почав.
Я покажу, гаразд?
Забирай.
Там і гумка є. Усе моє - твоє.
Хочеш, забирай гаманець.
Що ще?
Хочеш радіо?
Розкажи, як добре заробив три дні тому.
Що?
Три дні?
Чекай! Не треба! Гаразд, розповім.
Фрік і жінка, так?
З приватного аеродрому, це вони?
Я забрав їх опівдні. Пам'ятаю, якраз перед обідом.
Клієнтів у той день було мало, увесь тиждень такий був.
Вже збирався їхати, коли сів той невеличкий літак.
Підійшли двоє шалених гуеро. І жінка, як ватна паличка.
А чувак з нею?
Треба було тримати його в шорах. Страшний був собака.
Згадай якомога більше деталей. Що було, поки ти був з ними?
Без проблем. Я їх возив, от і все.
Сказали: «Туди й назад». Потім: «На північ по Шосе 1».
І вглиб клятих джунглів, цілу вічність.
Мені показали місце в Гуглі, я їх повіз.
Відмову вони б не прийняли.
Ми заїхали на приватну власність, і я мав чекати.
Їх не було…
Годину, може.
Наступний з'їзд.
Пам'ятаю, я так їсти хотів, що не слідкував за лічильником.
Хотів залишити їх. Так не можна, але мало не поїхав.
Зупинись тут.
Повернулися, коли споночіло. Чувак шкутильгав, нога була в крові.
Хотіли, щоб я віз їх в аеропорт, тож я повіз.
На цьому все.
Можна?
Будеш?
Запитуй. Про що завгодно. Будь-що.
Я не знаю, хто вони. І про тебе теж не хочу знати.
Може, я вийду й залишу ключі. Повернуся пішки…
І…
Усе готово, пане Каннінгеме. Приємної подорожі.
ГЛАВА ТРЕТЯ: НОВИЙ ОРЛЕАН / ЮРИСТ
Новий Орлеан.
Чарівний вологий Новий Орлеан.
Тисячі ресторанів - одне меню.
Тут старий добрий професор Годжес переконав мене не вивчати закони,
а навчитися їх обходити.
У США понад 50 тисяч складів.
У мене бокси в шести з них.
Люблю уявляти, як припиняються автоматичні платежі
й починається шоу «Storage Wars».
Вони зрізають замок на одному з моїх боксів і зазирають усередину.
ГОСПОДАРСЬКІ ТОВАРИ
Долорес.
Скучила за мною?
Відеоспостереження і замок із заскочкою з 1980-х.
Застарілі рішення для реальних проблем безпеки.
ЕКСПРЕС-ДОСТАВКА «FEDEX»
Гей!
Дуже дякую, чоловіче.
Ти мене врятував.
Один, одна тисяча.
Два, одна тисяча.
Три, одна тисяча.
Чотири, одна тисяча.
П'ять, одна тисяча.
Шість, одна тисяча.
Сім, одна тисяча.
- Скоріше б вихідні. - Так.
- Усе гаразд? - Так, усе добре.
- Сьогодні лише один? - Один.
Боже мій!
- Гарного дня. - До зустрічі.
Привіт, Долорес.
Привіт, як…
ЕДВАРД ГОДЖЕС ЮРИСТ. МІЖНАРОДНА ТОРГІВЛЯ
Боже мій!
- Боже мій! - Годі вже це казати.
- Що таке, Долорес? - Вибачте, сер.
Я просив мене не турбу…
Господи.
Про що ти думав? Ось так сюди заявляться.
Це зовсім на тебе не схоже, друже. Не поясниш?
Бо я не розумію, що в мене є такого, що бодай трохи
виправдовувало такий ризик.
Уперед.
Що б він не казав.
Божевілля.
Інакше це не назвати. Божевілля.
Ти не можеш злитися на мене.
Вибачте. Я відчинила зовнішні двері.
- Долорес. - Кур'єр…
Це я маю просити вибачення. Щиро перепрошую.
Тут явно сталося якесь непорозуміння.
Прошу тебе, заспокойся.
Подумай хвилинку.
Це ненадовго, люба. Обіцяю.
Щойно він зрозуміє, наскільки безглуздо поводиться.
Ти поїхав додому?
Як ти міг, розуміючи, що мої руки…
Ти мав знати, що я не визначаю подальший хід подій.
- І однаково поїхав? - Хто вони?
Хто там був?
По-перше, яка різниця?
Я не роздивлявся рахунок, він справи взагалі не стосується.
Наслідки, коли хтось припускається помилки,
вони неминучі.
Прикро, але є зобов'язання перед клієнтом.
Мені довелося спокутувати вину перед дуже злою і дуже поважною людиною.
Я навіть уявити собі не міг, що ти реально поїдеш додому.
Нізащо на світі.
Якого дідька? Поводишся як підліток.
Але ще не пізно.
Усе це фіаско ще можна врятувати,
але тільки якщо ти зникнеш.
Я думав, що ти так і зробив.
У тебе грошей - за життя не витратити.
Значною мірою завдяки мені.
Чому не витрачаєш їх десь на іншому континенті, під іншим іменем?
Не віриш мені. Не впевнений, чи можеш довіряти. Гаразд.
Мабуть, я сам у цьому винен.
Після того, як роками ми будували все це з нуля,
я думав, що ми не чужі люди.
Воно десь тут.
Я знаю, у тебе є резервні копії, Едді. Там усе на мене, на кожного.
Бо в хмарному сховищі лише те,
що можна винести з цього офісу.
Немає нічого такого.
Усе, з чим я мав справу, було на тих двох ноутбуках.
Тепер нічого немає.
Кого ти намагаєшся залякати?
Ти цього не зробиш. Бо нічого не виграєш.
Єдиним логічним рішенням,
буде повернутися зараз і вийти в ці двері,
на зустріч своєму новому життю.
Я хочу тобі добра.
Ти повільно тонутимеш, а тоді я тебе позбудуся.
Над якимись фрагментами твоєї халтури доведеться сушити мозок.
Та оскільки ти повністю зникнеш,
слід одразу й обірветься.
Хіба що…
Мені потрібна ця інформація.
А твій час спливає.
Пішов ти.
Три цвяхи дев'ятого калібру. Чоловік середнього віку. Не курив.
Десь 80 кг.
Мав протриматися шість-сім хвилин.
Бляха.
Дотримуйся плану.
Передбачай. Не імпровізуй.
Бийся лише в тій битві, за яку тобі платять.
Нікому не довіряй.
Я благала б, та навряд чи це врятує.
У мене є те, що ви шукаєте.
Я знаю, хто це був.
Але…
перш ніж віддати це вам, я хочу дещо натомість.
Я знаю, на що ви здатні, як ви можете…
все обставити.
Я дам вам їхні прізвища,
але пообіцяйте, що дивно все не виглядатиме.
Будь ласка.
Я не можу просто зникнути.
Моїм дітям потрібна моя страховка…
Заборони співчуття.
Схоже, я благаю.
Співчуття - це слабкість.
Слабкість - це вразливість.
На кожному кроці
запитуй себе: «Що це мені дасть?»
Ось що необхідно.
Цьому ти маєш присвятити себе,
якщо хочеш досягти успіху.
Все просто.
Допомогти позбутися тіла?
Я непогана людина.
Непогана.
Ви почали працювати в Парижі
28 листопада, тож відкривайте Л.
Там номер за порядком, знайдіть 1128.
Один, один, два, вісім.
Ви впізнаєте адресу.
Через те…
РАПТОВИЙ НАДЛИШОК
…що сталося,
на звороті є доповнення.
Там мають бути номери маршрутизації двох переказів
для субпідрядників, які вас цікавлять.
Вони під номером рахунку. Який номер?
- Два, три, один… - Т.
Знову номер за порядком.
СЕНТ-ПІТЕРСБЕРГ, ФЛОРИДА
БІКЕН, НЬЮ-ЙОРК
СПЛАЧЕНО ПОВНІСТЮ КЛЕЙБОРН
Клейборн?
Клієнт.
Прибирання - це обов'язково трудомісткий процес,
м'яко кажучи.
Хочеш, щоб пазл не зібрали? Забери деталь чи дві.
Решту розкидай.
Як там кажуть?
Сім разів відміряй, один раз відріж.
Навіть я час від часу забуваю,
що єдиний шлях у житті - той, що позаду.
МОТЕЛЬ
Гаразд, вона ваша, пане Кінкейде.
РОЗДІЛ ЧЕТВЕРТИЙ: ФЛОРИДА / ЗВІР
Через 200 метрів ваш пункт призначення буде ліворуч.
Сонячний штат.
Де ще можна знайти стільки однодумців…
за межами в'язниці?
Сподіваюся, ви не разом тут ночуєте.
Спочатку найголовніше.
СНОДІЙНИЙ ПРЕПАРАТ
СОЛОДОВИЙ ЛІКЕР
КАЗИНО «ПАЛМЕТТО»
Може, обов'язкові 30 днів очікування для креатину - непогана ідея.
Що ж, ось і ти.
Пильний.
Цілеспрямований.
Як воно, вдається на все начхати?
Діво, лежати!
Ну ж бо, Діво!
З найімовірніших припущень,
вага середньостатистичного пітбуля складає 20-25 кг.
Вона виглядає більшою
зблизька.
Обережно. Містить дифенгідрамін.
Не приймайте, якщо у вас алергія на дифенгідрамін.
Зверніться до ветеринара,
якщо у вас блювота, діарея або надмірна втрата шерсті.
Діво!
Старий Південь розвивається, не втрачаючи тепла й благодаті.
Зустрічайте музику Америки.
Це шлях до нашого сонця та пляжів Атлантики.
І наших місць призначення на Карибах.
Сьогодні ми знову в Arley Hall and Gardens в Чеширі,
і якщо ви любите сади,
готуйтеся втішатися,
бо це один із найстаріших заміських садів, які існують.
Дотримуйся плану.
Передбачай. Не імпровізуй.
Нікому не довіряй.
Бийся лише в тій битві, за яку тобі платять.
Ти вибрав не той дім, сволото.
Той домініканець?
Це ти, вірно?
Знаєш, більшість люде…
Ось що потрібно.
Цьому ти маєш присвятити себе…
якщо хочеш досягти успіху.
Все просто.
Вітаю, пане… Ґранте.
Ми повідомимо, щойно почнеться посадка.
Додому, сподіваюся.
Ще ні.
До уваги пасажирів безпосадкового рейсу 182 до Ла-Гуардії.
Запрошуємо пасажирів з малими дітьми
та всіх, хто потребує спеціальної допомоги…
РОЗДІЛ П'ЯТИЙ: НЬЮ-ЙОРК / ЕКСПЕРТ
Зовсім близько до міста, що ніколи не спить.
Лишень шлях не уторований.
Що ти робиш?
Живеш серед «нормів».
Від імені «Ентерпрайз», пане Мелоуне, бажаю вам безпечного дня за кермом.
Для активного практика
дім з сусідами у спальному районі…
незвичайний вибір.
ІБУПРОФЕН
Схожа на ватну паличку.
Лео не перебільшував.
…і падає, вітер північно-західний, 35 км на годину.
Невеликий сніг, можливо, з перервами. Цілий день завтра буде холодно.
Сьогодні вдень - до -2°C , вночі - до -10°C.
Температура завтра до -4°C. Західний та північно-західний…
Гаразд.
Загальновідомо, що коли жінку знаходять мертвою,
у її убивстві насамперед підозрюють її чоловіка або хлопця.
Особливо якщо вона не стала жертвою сексуального насильства.
Ну, може, не всім відомо.
Не знаю, чи це мистецтво, але…
Чекайте…
У мене так довго було все добре.
А зараз шкодую, що не їла морозива тричі на день.
- Принести меню? - Не треба, Карле. Дякую.
Не проти, якщо я вип'ю. Дегустаційний набір віскі.
І мою пляшку, будь ласка.
Залюбки.
Я звісно мала на увазі не один напій.
Скажіть принаймні, що Годжес помер.
Скажіть, що він помер жахливо.
Пригощайтесь.
Шеф-кухар присилає все, що може мені сподобатися.
Це його фірмова страва. Дуже смачно.
Кращого не знайдете навіть у місті.
Було б дуже неввічливо
відмовитися розділити зі мною мою останню вечерю.
Боїтеся, що отруїли?
Я так розумію, ви вже відвідали одного флоридця з надлишком адреналіну.
Невелика втрата.
- Усе готово. - Як швидко.
Описати набір?
Усе буде випито раніше, ніж ви встигнете описати.
Приємного.
Пити ви теж не будете?
Господи.
Хай там як,
я б ніколи не вплутала вашу подругу.
Я не причетна до того, що з нею сталося.
Я була проти його методів і казала про це.
Але ви самі бачили, наскільки…
сприйнятливий…
Отримуєш ім'я, адресу…
Нічого особистого.
Нам усім траплялися випадкові цивільні,
які ставали на нашому шляху до нагороди.
Коли я починала, я була вражена тим, на що я здатна.
Як легко це було.
Разюче легко.
Але я запевняла себе, що є речі, які я ніколи не зроблю.
Мотивацією були гроші.
На які…
коли їх вже вдосталь, можна купити чиєсь життя.
Черговий самообман.
Коли, наприклад, ви востаннє спромоглися запитати себе,
чому людину, в яку ви цілитесь, так щиро зневажають?
Чим менше знаєш, тим краще.
Що для одного жорстокість для іншого прагматизм.
Мисливець іде в ліс
і бачить гризлі.
Такого великого він ще не бачив.
Він підіймає рушницю і стріляє.
Ведмідь падає.
Мисливець підбігає, але нічого не знаходить.
Ані ведмедя, ані зламаних гілок, ані крові.
Аж раптом
гризлі обіймає його за плечі величезною лапою і каже:
«Ти вистрілив.
Ти схибив.
Тож або я бенкетую, або -
і вибір за тобою -
з тебе анальний секс».
Звісно ж, мисливець обирає життя.
Наступного дня
мисливець повертається в ліс
з набагато більшою рушницею і знову бачить ведмедя.
Він цілиться, стріляє, ведмідь падає.
Мисливець біжить. Жодних ознак ведмедя. Аж раптом він з'являється поруч
і каже: «Ти знаєш умови».
Знову приниження.
Наступного дня мисливець повертається до лісу
вже з базукою.
Він бачить ведмедя, бере його на приціл і стріляє.
Віддачею його відкидає на спину.
Дим розсіюється, і він бачить
над собою ведмедя зі схрещеними лапами на груді.
І ведмідь мружиться.
«Ти ж тут насправді не заради полювання?»
Мене могли збити, викрасти машину, я могла послизнутися.
Натомість прийшов ти.
Якби я зараз закричала,
можливо, все одно б померла.
Ти б вибрався.
Найімовірніше.
Але чисто не вийшло би.
Нащо так ризикувати?
Кортить поговорити.
Приємно це чути, але ні.
Ти тут, бо не зміг утриматися.
Ти очікував, що сядеш навпроти мене й одразу відчуєш полегшення.
Як того дня, коли ти притулив приклад до плеча
і чомусь…
схибив.
Як таке можливо?
Я так довго готувалася до цієї миті,
повірити не могла, що це колись станеться.
Як справи?
Ми закінчили. Можете все забрати.
Чудово.
У них випадково не залишилося морозива, Карле?
Принести вам десертне меню?
Ні, усе гаразд.
Дотримуйся плану.
Передбачай. Не імпровізуй.
- Нікому не… - Десь тут?
Чи трохи далі?
Не мені це казати, але, може, біля річки?
Ого.
Останні хвилини в розумінні, що вони останні.
Такого лютому ворогу не побажаєш.
Хоча, якщо подумати, зараз це ти.
Ти запам'ятаєш нашу розмову.
Запам'ятаєш.
Коли прийде твій час.
Перед очима промайне не твоє життя, це буду я.
Сподіваюся, вже дуже скоро я зможу не давати тобі спокою.
Допоможете дівчині?
Нікому не довіряй.
Ось що необхідно,
якщо хочеш досягти успіху.
Оце ризиковано.
Зважаючи на те, як поліція співвідносить
свої зусилля зі статками жертви.
Чорт з ним.
РОЗДІЛ ШОСТИЙ: ЧИКАГО / КЛІЄНТ
Зі справжнім багатством так:
чим більше його, тим важче бути непомітним.
І престижні автономери не допомагають.
ПІШКИ 9 ХВИЛИН
ДУБЛІКАТОР БРЕЛОКІВ
Ви прибули на місце призначення.
Не думаю, що він з Моссаду.
Він точно не входить до Менси.
Успіхів тобі з Wordle.
ВАРІАНТИ ЧЛЕНСТВА ПРОБНИЙ ТИЖДЕНЬ
Не залишай хвостів, підчищай усе.
Сайонара, Північна Америка.
Я попрошу вас поставити підпис тут і тут.
Ретельність - це завжди доречно.
ЗНЯТТЯ ТА ІНШІ ЗАРАХУВАННЯ
Чудово.
Ваш рахунок у нас офіційно закритий.
Усе перевели на ваш карибський рахунок.
Маю надію побачити вас у нас знову, пане Джефферсоне.
Дозвольте зауважити,
що наші радники з управління капіталом
з радістю обговорять наші інвестиційні можливості.
Цікаво.
Агов, хлопці. Не тут.
Знайдіть інше місце. Дякую.
Ось що є:
«браунінг», «сміт і вессон», «кольт».
Якщо не бачиш те, що хочеш, я знайду.
Що полюбляєш, друже? Калібр 9,6 мм?
Джеймсу Бонду підійде.
Як щодо цього? Ті ж 9,6, але кишки вирве.
Завжди є «дезет ігл», якщо шукаєш щось невелике,
що може вбити лося.
А ти розумієшся на субкомпактних «глоках».
Ще й зі своїм глушаком. Йі-хо.
Непогано. Наступний за пів ціни.
Цього вистачить.
- Набої? - Не треба, дякую.
Без набоїв.
Вітаю, пане Гартлі.
Бачу, ви вперше.
Гарного тренування.
Зовсім нова.
Я перепрошую.
Божевілля - це про інше.
Божевілля - щодня їхати на роботу за 150 кілометрів.
Згоден.
А потім скаржитися, як це задовбало й остогидло.
І наступного дня знову за кермо й знову 150 км в один бік.
Сто відсотків.
Я ж казав тобі. Ти не слухаєш.
Коли ти цікавишся операцією з біткойнами,
чи коротким продажем,
я тобі розказую і ти задоволений.
- Але з цим… Ти не слухаєш. - Слухаю.
- То що ми робитимемо? - Ходімо.
Ходімо тренуватися.
Уяви, ти кажеш: «Працюємо з інтервалами».
А я тобі: «Що? З інтервалами? Я так не хочу».
ЗАПИСАНА!
Кому потрібен троянський кінь, коли є доставка їжі?
Бо все герметично,
поки мільярдер не захоче кавун «денсуке».
Вони прийшли по тебе і не збиралися лишати свідка.
Я так боялася! Що можу щось сказати.
Я не знаю, хто вони. І про тебе не хочу знати.
Наслідки, коли хтось припускається помилки, вони неминучі.
- Схоже, я благаю. - Ти вибрав не той дім, сволото.
Як того дня, коли ти притулив приклад до плеча і чомусь схибив.
Коли побачу його очі,
тоді зрозумію, як усе буде.
Має бути якась компенсація податкового тягаря.
Я лише хочу бачити, що докладаються всі зусилля.
Гей!
Я не розчаруюся в тобі.
Я розчаруюся в собі й в усіх причетних
через те, що не замінили тебе…
Хто в біса…
Як ти…
Гаразд.
Я…
Я передзвоню, Марвіне.
Маю передзвонити, Марве.
Я, бляха, відключаюся.
Я…
Щоб не втрачати глузд.
Я не помітив…
Уважно слухаю.
Служба безпеки цього року залишиться без різдвяних бонусів.
Я…
У мене немає тут готівки.
Але я можу наказати привезти. Ні?
Гаразд. Що тоді я можу для вас зробити?
Я прийшов показати, як легко до вас дістатися, пане Клейборне.
І спитати: у нас якась проблема?
У нас… Що? Проблема?
Ні, звісно ж, ні.
Я маю вас знати?
Бо моя пам'ять на імена й обличчя вже не така, як раніше.
Гаразд…
Це адреса.
Рю дю Грев 3…
Я й досі…
Чекайте.
Ви.
Я не розумів.
Прошу, вислухайте.
Щодо вашого запитання: проблем немає.
Я не тримаю на вас зла за те, що могло статися
чи не сталося.
Хочу, щоб ви були в цьому певні.
Одразу після… інциденту
мені подзвонили.
Мені сказали, що все пішло не так.
Я відповів: «Ніхто не ідеальний».
Визнаю, я запитав, що зазвичай роблять за таких обставин.
І вони… він, цей юрист Геджес, натякнув,
що в цьому дуже рідкісному випадку
я можу, якщо хочу, оформити страховку,
щоб запобігти небажаним наслідкам.
Пам'ятаю, я подумав: «З якого дива за це відповідати мені?»
Тобто, будь ласка, зрозумійте усю цю…
Я в усьому цьому зовсім необізнаний.
Я трохи витратився, тож, так,
я егоїстично не хотів якихось наслідків.
Тож зрештою ми домовились, що за додаткові 150 тисяч
сліди можна замести.
Мені так і сказали: «Приберуть у третьому проході».
Це його слова, не мої.
Тож я передав гроші посереднику
і ніколи більше про це не думав.
Аж до…
Я намагаюсь пояснити і не знаю, як краще це підкреслити.
У мене немає до вас жодних претензій.
Ніяких.
На мою думку,
у нас усе добре.
Мені цікаво.
Я вдерся до вашого дому серед ночі з пістолетом з глушником,
і ви гадки не маєте, чому я тут?
Якщо доведеться повернутися…
це може бути радіоактивна цятка на вашій улюбленій чашці.
Повільна смерть
від болісного некрозу обличчя.
Або трагічне падіння в шахту ліфта вашого пентхауса.
Та я обіцяю,
це буде щось гідне.
ЕПІЛОГ: ДОМІНІКАНСЬКА РЕСПУБЛІКА
Потреба відчувати себе в безпеці.
Це слизький шлях.
Доля - це плацебо.
Єдиний шлях у житті -
той, що позаду.
Якщо за той короткий час, який усім нам даровано,
ви не можете це прийняти,
може, ви не один з меншості.
Може, ви такі, як я.
Один із більшості.
Переклад субтитрів: Олександр Васильєв